kterážto však místa vesměs jsou odlišena od těch, jichž karakteristika je 
líčena, neboť zde skutečně ukládá se typický hrubý humus, jenž pak je 
protkán, ba stmelen v plsť různobarvými mycelii přerůzných plísní. 
Tu ale není zase mykorrhiz anebo jsou toliko sporé, velmi nepravidelné, 
chloupkaté, po případě ještě sekundárními myceliemi obrostlé, jehož volná 
vlákna již barvou se liší od hladkých plášťů původních mykorrhiz. Takový 
hrubý humus ovšem je tvrdý, kompaktní a nasáklý vodou, jež asi podmi- 
ňuje vznik plísní. V poměrech však líčených naopak jakoby přítomnost 
mykorrhiz vylučovala plísně volně žijící. Oproti typickému hrubému hu- 
musu vyznačují se vrstvy mykorrhizové svou porézností, v každém pří- 
padě má zde vzduch hojný přístup. 
Ráz tedy takovéhoto humusu, který sice pro hrubost elementů, jež 
jej skládají, mohl by se zváti ,, hrubým", je vlastně od typického hrubého 
humusu úplně odchylným. Nanejvýše malá vrstvička listová, která nad 
mykorrhizovými massami se objevuje a někdy je trochu stmelená plísněmi, 
mohla by se zváti hrubým humusem, ač ani ta neobjevuje se konstantně. 
Ve všech lesích pozorovaných nalézala se pod vrstvou volného spadaného 
listí a pod vrstvičkou z části slepeného již listí obyčejně značně mocná 
vrstva složená z listí více méně setlelého a již rozdrobeného a hladkých 
mykorrhiz, vrstva, již na rozdíl od obyčejného typického hrubého humusu 
a pro mykorrhizové její karakterstikon jakož i proto, že právě v ní, v tom 
často obrovském množství mykorrhiz děje se rozpad a rozklad listí v drť 
humusovou, zovu vrstvou mykorrhizovou. (Část takové vrstvy s plochy 
představuje fot. 3 a 4.) jú < ' . jů i 
Přímo pod touto vrstvou mykorrhizovou leží mull. 
Bez výjimky ve všech vylíčených pěkných lesích, kde jsem hledal, 
nalezl jsem více méně silnou vrstvu „mykorrhizovou" a také bez výjimky ve 
všech porostech nalezl jsem pod ní více méně značnou vrstvu mullovou. 
Je pak spodní vrstva mykorrhizová již značné sypká, sestávajíc z droboun- 
kých úlomků listových až práškovitých - — a ostrým 'přechodem mění se 
v mull. 
Nutno však faktum toto jiným způsobem praecisovati. Nemění se 
snad massy mykorrhiz samotných v mull, nýbrž zdají se samy ve „vrstvě 
mykorrhizové" vvtrvávati, takže jen v podřízeném množství lze je v nrullu 
konstatovati. (Jsou-li zde, bývají velmi pravidelně korálovitě větvité — 
zajímavo je, že dle R a m a n n a (1899) nacházejí se také v dobře prově- 
trané půdě mullové ve velkém množství humusové kyseliny — větvičky 
tyto pak kladou se na všecky strany v pravém nebo tupém úhlu tvoříce 
obyčejně dlouze protáhlé, karakteristické shluky; jinak vyskytují se zde 
též ony hypertrofované mykorrhizy, které však nad to bývají též ve 
svrchních vrstvách.) Ale tolik je jisto, že mull není již pravou oblastí my- 
korrhiz, neboť lze častěji najiti partie humusu, kde v určitém místě nad 
m ullem nachází se massa vyspělých mykorrhiz, pod ní však přímo — v mulin 
xxxvi. 
