— , svazek mykorrhiz odumřelých; jakmile setlely listové odpadky tak, že se 
proměnily v mull, odumřely očividně mykorrhizy, jež mezi nimi se táhly. 
Nutno tedy se domnívati, že právě mezi mykorrhizami nacházející se partie 
listové stále víc a více jsou rozkládány až přemění se v téměř práškovité, 
mullovité zbytky, jež konečně uloží se ve přesně od svrchní odhraničenou 
mullovou vrstvu, v níž pomalit též odumírající mykorrhizy z vrstvy ,,my- 
korrhizové" se ukládají. 
Lze však i jiný rozdíl vystihnouti mezi oběma vrstvami. Nahých, 
normálních kořínků bez plášťů mykorrhizových objevuje se ve vrstvě 
,,mykorrhizové“ pořídku, hojnost jich však v mulin. Protiva tato bývá 
velmi nápadná: bělostné, protáhlé a dosti tlusté vegetační vrcholy někdy 
chomáčo vitých skupin nemykorrhizových ostře se odlišují v černých 
partiích nudlových od výše ležících svazků mykorrhiz, někdy hyper- 
trofovaných. Časem zcela blízko objevují se tyto distinktní útvary. V mulin 
tomto, jakož i v celém humuse mých lesů objevovalo se — i v zimě mohl 
jsem zjev sledovali, značné množství dešťovek, což již samo svědčí o tom, 
že vrstvy tyto jsoú dosti provětrávány. 
Mull přechází ponenáhlu v podklad v mých substrátech hlinitý nebo 
písčitohlinitý s převládající hlínou; v permských polohách substrát býval 
solemi železa zčervenalý. Hloubka podkladné hlíny v mých lesích celkem 
nebyla velká, mnohdy již po několika centimetrech nastoupila mateřská 
hornina. V hlíně této opět rozbíhaly se bělostné kořínky mykorrhiz prosté. 
Jen sem tam na vývratech pozoroval jsem, že ve spodnějších partiích hli- 
nitých mohou býti též mykorrhizy nalezeny; snad to souvisí s tím, že 
sem dif fundují humusové látky z vyšších vrstev. Mykorrhizy tyto však 
byly nepravidelné, chloupkaté, táhly se i na starší místa kořání a sotva 
měly větší pro rostliny význam. Takže v celku mohu takovouto stručnou 
karakteristiku humosního krytu líčených bukových lesů podati: 
V určité vrstvě spadalého listí nachází se ,,mykorrhizová vrstva"* 
karakterisovaná množstvím, často obrovským, mykorrhiz, mezi nimiž 
a v nejtěsnějších vztazích s nimi množství úlomků listových právě v této 
vrstvě všecka stadia setlívání prodělávajících. Konečné stadium tohoto trouch- 
nivění představuje mull, který ukládá se v distinktní vrstvě pod vrstvou 
mykorrhizovou. V něm mykorrhiz málo, za to však hojnost normálních, 
bělostných, neinfiko váných houbami kořínků. Takové tolikéž v podkla- 
dové hlíně, jež vzniká jednak větráním mateřské vrstvy horninové, jednak 
promícháváním této s hořejší vrstvou mullovou. 
Doznává-li složení podkladové hlíny nějakých změn následkem 
„kyselin" humusových, které v hořejších vrstvách se tvoří, bliže jsem ne- 
sledoval. 
Z následující, podrobnější karakteristiky jednotlivých vybraných 
partií lesních vysvitne snad lépe, co jsem zde ve všeobecných rysech vylíčil. 
XXXVI. 
