29 
Souvisí to dozajista s veškerými podmínkami, jež přivozuje vápenec 
resp. vápno, kterých však teprve později bude vzpomenuto, až budu 
líčiti „intimnější" vztahy mykorrhiz ku stelivu, v němž se prodírají. 
Celá otázka vztahu vápenného substrátu ev. různých vápenných sub- 
strátů ku rostlinnému životu lesnímu žádala by vůbec podrobnějšího 
šetření. 
Lasturnatý vápenec platí za jednu z nej úrodnějších pud pro lesy 
bukové (B ú s g e n, pg. 37). Jednou z hlavních podmínek jeho úrodnosti 
je rychlý rozklad steliva, kteiý se na něm. děje. Substrátů takových, 
kde staié buky bez mykorrhiz a při tom beze všech obtíží vegetují, je nepo- 
chybně více: již M íille r mluví o dobré mullové (pouze) půdě, kde my- 
korrhizy mizí a úmyslně uvedl jsem již předem několik geologických sub- 
strátů, kde je možno, že mykorrhizy se netvoří, jsouce zde asi zbytečný. 
(Tak snad na basaltě a jinde.) Též Hartig (1886, pg. 350) uvádí proti 
Frankovi případy buků prostých mykorrhiz. Na Rujane (6), jež je 
známa svou úrodností, setkal jsem se tolikéž místy s porosty (tak na př. 
v okolí Monchgutu u Góhven), jež, ač měly hojnost typických mykorrhiz 
(hladkých, vylíčeného rázu), přece netvořily „mykorrhizových vrstev". 
Byly to mullové, staré, silně smíšené lesy s hojným podrostem a s hlinito- 
písčitým podkladem, jichžto půda očividně i rationelněji dala by se, jelikož 
prostíraly se po plochém terrainu, zužitkovati. Také ale porosty s typi- 
ckými „mykorrhizovými vrstvami" nalezl jsem na tomto ostrově, tak ve 
starém bukovém lese při cestě z Baabe do Middelhagen, kde všecky průby 
poskytly kompaktní vrstvy složené z normálních, hladkých mykorrhiz, 
dále u lázeňského místa Binz (v okolí „Dollaner Hohen"), kde i hojnost 
mullu bylo. Zajímavé poměry nalezl jsem na dřino vitém, k severu obrá- 
ceném náspu u Baabe. Pod buky zůstávaly zde ležeti větší vrstvy listí, 
v nichž vytvořily se (5 průb proti 2) typické vrstvy mykorrhizové, místy 
tvoříce objemné massy. Vztahy mykorrhiz ku tlejícímu listí byly zde 
tytéž, jako v předešlých případech ru janských i českých, resp. harzských. 
Mykorrhizy však, ač hladké a pravidelně stavěné, byly drobnější než jindy, 
nad to setkány byly vrstvy jich množstvím jiných, nemykorrhizových 
plísní a prostoupeny četnými, chloupkatými mykorrhizami, takže zjev 
upomínal poněkud na líčení Múllerova dánských mykorrhizových 
lesů. Byly však zde ještě dešťovky. Pod mykorrhizovými vrstvami na- 
cházel se, byly-li slabší, přímo písek, pod mocnějšími však táhly se tlusté 
vrstvy sestávající z odumřelých mykorrhiz prostoupených mullo vitou drtí 
a polosetlelými zbytky listovými. Je na bíledni, že při vzniku těchto 
uloženin uplatnily se lokální vlivy, jmenovitě exposice pobřežním větrům. 
Celkem nemohu tedy rujanské mykorrhizové porosty řaditi mezi úplně 
typické lesy mykorrhizové; apartnost podmínek podává dostatečné toho 
odůvodnění. 
Na druhé straně však je, myslím, přímo nápadno, jestliže jsem ve 
všech lesích, které na nej obyčejnějším substrátě geologickém (prahorv) 
XXXVI. 
