30 
vegetovaly, a které při nejmenším za porosty prostřední, normální jakosti 
musím označiti, a které netrpěly abnormními, škodlivými vlivy (suchostí, 
přílišnou světlostí atd.) a to netoliko v Čechách, nýbrž i jinde, kde jsem 
po nich takřka „instinktivně" šel, nalezl mykorrhiz velká množství a to 
za takových pedologických vztahů, že nutno je označiti přímo jako obecné, 
normální kar aktéry humosního krytu těchto bukových lesů, který jednak Múl- 
leremna př. v dánských lesích nemohl býti postižen proto, že poměry zde 
poukazují již na pathologické zjevy, s druhé strany R a m a n n e m není 
správně líčen bud následkem toho, že věc byla úplně přehlédnuta anebo 
že vůbec směrem Můllerovým a mým dosud v pedologii lesní ne- 
bylo postupováno. Neboť co se týče prvého, nej přirozenějším bylo b}^ přece 
od středoevropských porostů vycházeti, a tyto, dle mých názorů, jeví ka- 
raktery od oněch, jež dosud jsou popisovány, značně odchylné. Co se týče 
pak druhého, vychází na jevo, že prostá karakteristika pedologická ku 
vystižení biologie lesní nestačí, že nutno velký zřetel zde bráti ku myko- 
logickým, bakteriologickým a vůbec botanickým event. i zoologickým 
faktorům. 
Konkrétně řečeno, lesy mnou pozorované měly pokryv humusový 
celkem volně, S 5 ^pce nakupený, takže jsem na rozpacích, márn-li jej pro nej- 
větší část případů označovati za „hrubý" humus. Příslušelo-li by mu 
přec toto jméno, pak je zcela jisto, že to nebyl v nejčetnějších případech 
onen kompaktní, škraloupovitý humus, jak je jako škodlivý líčen. Ostatně 
kdož ví, co se vlastně pod názvem „hrubý humus", jak jsem jeho také 
předem při líčení některých geologických substrátů užíval, na nichž obje- 
vují se lesy bukové, skrývá, zda nejsou to ve mnohých případech „mykor- 
rhizové vrstvy." A je otázkou, zda vůbec je „škodlivý" onen hrubý humus 
tak na závadu vegetování buků, jak to na př. R a m a n n soudí (jehož mí- 
nění ostatně Sůcbting [1909, pg. 15] nepokládá za správné). 
Naproti tomu bez výjimky, jak již bylo řečeno, ve všech typických 
lesích mykorrhizových byly vyvinuty pod vrstvou mykorrhizovou vrstvy 
mullové. V četnějších případech dokonce jevily vůbec mé lesy kar aktér lesů 
nudlových. A bukové porosty mullové považovány jsou za dobré lesy ! Je tedy 
očividno, že ráz mnou pozorovaných lesů je zcela specifický. Za čisté mul- 
lové považovati je ovšem nemohu, také však ne za čistě hrubohiunusové. 
Tolikéž není možno jim přisouditi jakýsi přechodní ráz, spíše do jisté míry 
smíšený. Ale právě tato „smíšenost" zapříčiněna je faktorem, konstantně 
v těchto porostech se vyskytujícím, mykorrhizami. Vskutku mykorrhizy 
teprvé dovolují pochopiti blíže specifické karaktery těchto lesů, mykorrhizami 
jsou znaky t}To podmíněny. Je pak to „mykorrhizová vrstva", která 
zde V 3 ?stupuje jako hlavní roli vedoucí činitel, vrstva odlišná od rnass hru- 
bého humusu, jejžMúller líčí, svým prostředním karakterem. M ů 1 1 e r 
nezmiňuje se, že by pod touto pokrývkou v dánských lesích nalezl kdy 
vrstvy mullu; byl-li tedy zde přítomen, musilo to býti ve zcela nepatrných, 
bezvýznamných kvantech, jak ostatně pochopitelno již z chudého substrátu, 
XXXVI. 
