31 
na němž buky stály. V mých případech však dokonce pod mullem ještě 
více méně úrodná hlína vystupovala, a bylo jisto, že promíchávání její, 
jež jak známo je zjev pro pedologii lesů velmi důležitý, s mullem velmi 
dobře se v před se bralo. A tvoření mullu, jak již z líčení makroskopi- 
ckých zjevů pochopitelno a jak dále ještě blíže bude vylíčeno, zapříči- 
něno, sprostředkováno je (aspoň z největší části) „vrstvou mykorrhi- 
zovou“. 
Působení tedy této vrstvy až tak hluboko se jeví, tak intimně se ži- 
votem lesa bukového je spjato! 
Je otázkou nyní, jak si vlastně blíže působení této „mykorrhizové 
vrstvy" představiti. 
Nej jednodušší a zároveň jediná možnost je ta, že mvkorrhizy vy- 
lučují enzym či enzymy, jež ztravují cellu losu, cytasv anebo lépe řečeno 
cellulasy, jichž vlivem spadalé a ve vrstvy nahromaděné listoví jest roz- 
kládáno. Nutno tedy nejprve orientovati se v literatuře, zdali je možno 
vůbec očekávati tyto potence se strany mykorrhizových organismů, zda 
dochází v humuse nebo ve přírodě ku realisování podobných zjevů a jak 
rozumí se samo sebou, v kladném případě předložití výsledky v určitém 
směru arranžo váných kul turových pokusů. 
Vedle anaerobních organismů „kvašení" vodíkového a methanového 
dovedou pravou cellulosu rozkládati různé denitrifikační organismy, kte- 
rýchžto kyslíkové optimum nesáhá vysoko a které ve velkém množství 
ve vodě příkopní a stokové se objevují (Iterson, 1904, pg. 691), dále 
různé aerobní bakterie, z nichž nejhojnější jest hnědý bacillus pigmentový 
Bacillus ferrugineus ; jest ubikvistem, jenž všude v zemi se objevuje a také 
z papíru, jenž v půdě nechán tlíti, mohl býti lehce isolován. B e i j e r i n c k 
(1900, pg. 2) přikládá Stveptothrichejím, jmenovitě druhu Streptothrix 
(Actinomyces) ohromo gen a Gasp. schopnost, účastniti se čile na tvoření 
humusu v půdě lesní a zahradní. 
Co se týče plísní, resp. vyšších hub, jsou četné zprávy o schopnosti 
vylučovati cellulosu jmenovitě stran organismů parasitických. Dokázal 
tak potvrzuje starší údaj de B a r y h o (1886) pro Botrytis vulgaris 
Behrens (1898, pg. 550), užívaje švédského filtračního papíru jako pramene 
uhlohydrátového (jestliže mu namítá Schellenberg, pg. 307, že 
malé množství ztrávené plísní cellulosy mohlo býti vlastně methodami, 
jakými je tento papír připravován, již liydrolysováno, lze týmž způso- 
bem tvrditi, že vlastně tímto způsobem povrchové vrstvy vláken, snadněji 
dle domnění hydrolysovatelné, byly odstraněny) a A p p e 1 pro některá 
Fusaria; Fusarium vasinfectum dovede na př. průběhem sedmi týdnů 
48.25% sušiny filtračního papíru ztráviti. A že více parasitických Imper- 
fektu podobným způsobem chovati se může, je na bíledni. I vyšší parasi- 
tické houby jeví takovéto potence, jak nalezl na př. B i f f e n (1902) 
u Bulgaria polymorpha. Kohnstamm dobyl také z dřevní houby 
( Merulius ) vytlačením šťávy, jež rozkládala cellulosu vnitřních stěn 
XXXVI. 
