raginu, 0.13% maltosy a ústřižky čisté cellulosy; zároveň přidáno něco 
krysí, oxalové (puriss.). Kultura pokryla se rayceliem, jež v brzsku vylu- 
čovalo modré barvivo (toto pronikalo též jednotlivé ústřižky) a neslo 
v ostrůvcích modré konidie; většina však mycelia byla sliznatá, až rosolo- 
vitá. Daleká většina pak ústřižků byla vlákny myceliovýrni spletena tak, 
že držela se v jednom koláči při povrchu nízké tekutiny pod povrchem 
myceliové pokrývky. Jednotlivé pak ústřižky, pokud byty silně opleteny 
mycelii, byty značně již ztenčené a měly velmi hojná vlákna již rozežraná 
plísní, t. j. při slabším zvětšení od četných štěrbin černavá, po celé délce 
hrubě copatě rozpadlá, svého povrchového vláknoví (chmýří, jež karakte- 
risuje intaktní vlákna papíru) zbavená a nacházela-li se již v rosolu, tu 
tvořila ostrůvky sestávající ze zcela krátkých úlomků vláken, jež patrně 
v ně se rozpadla, též scvrklá nalezena a posléze úplně mizela. Vývoj my- 
celií zde tedy následkem lepší neutralisace z asparaginu odštěpeného arn- 
moniaku přidanou oxalovou (plíseň sama nemohla očividně produkovati 
větší množství této volné kyseliny z nedostatku uhlohydrátů) pokročil 
a také další ztravování cellulosy se dostavilo. 
Dovedou tedy plísně mykorrhizové, pokud zkoumány, ztravovati cellu- 
losu, očividně po sekreci cellulasy. V kulturách attakovaný papír mizel 
úplně; do jakého stupně se to ve přírodě děje, t. j. proč zůstávají ,,hu- 
mosní“ zbytky, zbývá zkoumati. 
Ostatně lze velmi lehce zjev rozkládání cellulosy pomocí plísní i ve 
přírodě pozorovati. Vhodným objektem jsou na př. plody stromu 
Celtis. Za vlhkých dnů březnových lze nalézti, na př. v parcích, četné z nich 
volně na zemi ležeti. Mezi nimi jsou pak také, jež mají veškero pletivo 
cellulosní křídel mezi spletí svazkovou vymizelé, jakoby vymacerované, 
takže plod sestává toliko ze vnitřní partie semenné a ze sítě svazků cévních 
ve křídlech. Od těchto však lze nalézti všecky možné přechody intaktními 
plody konče, jež mají cellulosní pletiva mezi svazky cévními ještě zacho- 
vaná. Na plodech, jichž křídla se nalézají v přechodních stadiích roz- 
kladu, lze pozorovati, ovlhčí-li se, na velmi četných místech černé, ko- 
pečkovité skvrnky. Pod mikroskopem ukazují se tyto jako kompaktní 
spleteniny vláken žlutohnědých až černých (počátky perithecií?), od nichž 
rozbíhají se v některých případech štětičkovité skupiny černých vláken 
vzhůru. Od těchto pak skupin vycházejí konečně na všecky strany ple- 
teně vláken dlouhých hojně a krátce segmentovaných, tmavoblanných 
(zelenavotmavohnědých až i ale světlých) a silně větvitých, jež prorý- 
vají celé ostrůvky mezisvazkové, jichž cellulosní pletivo v zápětí mizí 
až zůstávají prázdná místa — - očividně vylučovanou cellulasou jsouc 
rozkládáno. Již na uschlých plodech, pokud na stromech visí, lze tyto 
plísně konstatovati. 
A v mykorrhizových vrstvách, jak jsem je vylíčil, lze se konstantně 
setkati se zjevem zcela podobným. 
XXXVI. 
3* 
