36 
Bylo již řečeno, že množství volně zde žijících plísní a dozajista 
i bakterií proti mykorrhizovým jsou až mizivá, vždyť jsou to i makro- 
skopicky pozorovatelné a místy obrovské povrchy, které jsou plášťům hou- 
bovým na povrchu kořínkň prasesentovány. A lze přímo pozor ováti, jak 
pod vlivem mykorrhiz struktura listů je rozrušována. V těch partiích vrstvy 
mykorrhizové, kde listí bukové je ještě pevně spolu slepeno, nalézají se 
mezi jednotlivými vrstvami jeho hnízda mykorrhiz pravidelně rozložených 
a rozplošených, velmi pravidelně od centra ku periferii vrstvy v horizon- 
tálním směru se šířících a větvících. Jsou velmi těsně přiloženy ku plochám 
vláčného listí, aniž však by byly plstnaté s nim spojeny, jako to líčí M ú 1 1 e r. 
Vyškytají se sice na povrchu plášťů mykorrhizových Cladosporia, 
spíše však se zdá, že pláště tyto sliznatým povrchem přilepují se ku ple- 
tivům listovým a očividně pomocí slíznatého povrchu tohoto secernují 
cytasu (není tedy ani třeba utíkati se ku hypothese, že by Cladosporia 
aspoň část plášťů tvořila — Cladosporia, Iterson 1. c. pg. 696 — do- 
vedou secernovati cytisu — i můj Citromyces a Penicillium č. 3 tak činí). 
Přímo lze pozorovati, kterak v okolí mykorrhiz pletivo přilepeného listí je 
rozrušeno, průsvitno a kterak průsvitné partie od mykorrhiz dále se šíří, 
očividně jak cell lasa od mykorrhiz diffunduje. V partiích pak spod- 
nějších mykorrhizové vrstvy objevují se hojná hnízda, ve středu shluky 
mvkorrhizovými tvořená, na něž se listí nalepilo — ale opět volně toliko, 
nestmeleno plstí mimomykorrhizových mycelií — - a shluky listové od 
ložiska mykorrhiz počínajíc rozkládají se, jsou rozrušovány, takže právě 
v nej těsnějším sousedství mykorrhiz lze nalézti jen partie, úlomky listové 
(F-t. 3-) a sice již zcela průsvitné, při periferii však shluku listy (Fot. 4) 
ještě více méně nedotčené. A i v místech, kde momentanně nelze nalézti 
mykorrhiz ; nebo kde tyto jsou odumřelé, lze očekávati, že přes to enzymy 
zde jsou — vždyť je zjevem zcela obyčejným na př. v různých sýrech, že 
endemi ké jejich bakterie dávno jsou již vymřelé, enzymy však po nich zde 
zůstávají a specifické ty přerůzné rozklady, ztekucování atd. dále vedou. Celá 
vrstva mykorrhizová musí býti přece následkem proudů vodních proprána, 
impregnována cellulasami mykorrhizovými. Množství cellulasy, jež jed- 
notlivé mykorrhizy secernují, může býti ovšem malé, je možno sice, že 
plísně plášťových mykorrhiz jsou slabšími ,,Cellulosegárer“, ale při tak 
velkých massách houbových musí celkové množství její býti velmi značné. 
Nelze pochybovali o tom, že v mykorrhizových vrstvách bukových re- 
alisováno je obdivuhodně komplikovaným způsobem ( mykorrhizovou symbi- 
osou ) vylučování cellulasy ve velkém a tím rychle před se jdoucí anebo při 
nejmensím uspíšený rozklad spadalého listí bukového. Mykorrhizy v mykor- 
rhizovách vrstvách jsou pravými ,,Laubfresser“ či lépe ,,Laubzersetzer“, 
anebo jak jinak lze na ně nazírati, „laubzerstorende Orgáne". Jsou to 
orgány, jež (anthropomoťisticky vyjádřeno) vysílají buky jako jakési 
pionniery do pokrývky stelivo vé, „aby" tuto rozrušily a rozložily. Jako 
lišejníkovou symbiosou realisován je vznik nových organismů, tak kom- 
XXXVI. 
