37 
p Ukovanou symbiosou mykorhiz bukových dochází ku vzniku zcela nových 
orgánů rostlin bukových. 
Nutno však ještě dále jiti. 
Co vede vlastně symbiotické plísně k tomu, aby vylučovaly v mvkor- 
rhizové vrstvě eelluksu? Neboť tak myslím, dlužno klásti otázku, od plísní 
vycházeti. Není sice vyloučeno, že mykorrhizy reagují jako celek, jako 
jednotina, pravděpodobnější je však, že i popud ku secernování enzymu 
vychází od plášťů a značná ,, náhodnost" vzniku, svnthesy rozkladných 
těchto orgánů nejlíp se tím dokumentuje. 
Hydrofysou cellulosy povstávají různé cukry; i v mykorrhizových 
vrstvách jistě se tak děje. Cukry tyto z části jsou zajisté ihned ztravovány 
plášti houbovými. Možno, že periferní partie těchto následkem vzdálenosti 
své od zdroje potravy, pletiva kořínkového, trpí nedostatkem uhlohy drá- 
tové potravy a ti to rozkladem cellulos listových si obstarati hledí. Není 
nemožno, že i mykorrhiz prosté partie kořání bukového tímto způsobem 
z části se přiživuje — Čímž bukům symbiosa, t. j. nahromadování a novo- 
tvoření ztrávených „tříslo vin" vskutku lacino přijde. Velmi pravdě- 
podobno však, že pochody tyto jsou podružného rázu. „Třísloviny" v ko- 
říncích nahromadované jsou plísněmi vystřebávány, jsou nahromaďovány 
v určité vrstvě jich plášťů, velmi pravděpodobně podléhají dalšímu zpra- 
cování, takže i v tom případě, kdyby hyfy, jež „glykogenovými" zovu, 
za exkreční bylo považovati, a ne za zásobné, velmi pravděpodobně jen 
z části exkreci slouží. „Tříslovinná" vrstva plášťů konečně časem i mizí — 
takže více důkazů ani není potřebí pro thesi, že vystřebané z pletiva kořín- 
kového „třísloviny" hyfy (aresorbce tato děje se za tím konečným účelem, 
aby dostaly se do spodnějších partií pletiv kořínkových) rozkládají a aspoň 
z části ztravují. Uhlohydráty tedy, jak již v první partii práce ukázáno, 
mykorrhizové plášťové plísně čerpají z „tříslo vin". 
Jak se to však má s dusíkem? Jak této látky pláště houbové nabý- 
vají ? 
Není potřebí než sáhnouti ku datům analytickým (M ú 1 1 e r & 
W e i s s, 1907, pg. 62), jak již výše uvedena. Bohatost „hrubého humusu", 
s nímž aspoň oproti mullu se mykorrhizová vrstva musí srovnávati, na 
dusíkaté látky oproti mullovým vrstvám je nápadna. Neméně však je 
pozoruhodným, že dusík tento není zde umístěn ve způsobě látek snadno 
assimilovatelných, na př. ammoniakalních. Naopak, velmi pravděpodobně 
vězí zde ještě v buňkách více méně intaktních pletiv listových jako látky 
bílkovinné či nejbližší jejich deriváty, nejsa ještě odtud vodou dešťovou 
atd. vyplakován do spodnějších partií humusu nebo půdy — konkrétně 
řečeno, ve zbytcích plasmatických a jaderných částí buněčných atd. 
A množství tohoto dusíku nemůže býti malé, ani oproti nitrátovému a 
vůbec minerálnímu, jenž na podzim, před opadáváním listů do pňů a ko- 
řenů je odváděn. (Neboť nevyvracují sice náhledů Stahlových 
(1909) analysy Schulze & Schůlla (1899, pg. 219) — bylyť ana- 
XXXVI. 
