41 
kdežto dle H a r t i g a (srovnej Jost, II. vyd., pg. 34) kůlový kořen buků 
již po několika letech svůj vzrůst zastaví, což opakuje se postupně od dola 
nahoru s postranními kořeny, až ,,im Haubarkeitsalter ist daher die Wurzel- 
masse im Verhaltnis zu ihrer horizontálen Ausdehnung ungewohnlich 
tlach, hóchstens etwa 60 cm tief." Tyto rozpory nelze jinak vysvětliti, než 
různou akkomodací kořání stromů bukových, jak vskutku B ú s g e n 
dokládá (pg. 39): ,,Das WurzTwerk der Bucln hat m hrere starke 
Hauptwurzeln, die schrág in den Bod n hineirgehm, je nach dess n 
Beschaífenheit náher an chr Oberíláche bleibend oder mehr in die Tiefe 
dringend." Tu však ihned vzniká otázka, jak tomu je na nej obyčejněj- 
ších a nejčetnějších substrátech středoevropských, na nichž buky jsou 
pěstěny, jež většinou bývají kamenité a skalnaté a kde vrstva hlíny 
nedosahuje značnějšího rozprostranění ? Zde nemohou vůbec buky zasa- 
hovati kořeny do hloubkj^ a trpíce značně konkurencí, zaviněnou způ- 
sobem sázení, který zase je podmíněn určitými faktory vlhkostními, 
kořenů ostatních spolubratrů v horizontálním směru vrstvy vegetační, 
nutně musí a značně strádati nedostatkem hlavně — - mimo jiné — dusíku, 
odebírá-li se jim stelivo. 
Ramann vůbec končí (1905, pg. 364): ,,Die Bedeutung der Streu 
ais Stickstoftdúnger des Waldes ist namentlich v. Schroder hervor- 
gehoben worden (Forstchem. u. pílanzenphysiol. Untersuchungen). In 
einer vortrefflichen Arbeit zeigte dieser Forscher, daB die jáhrliche Zufuhr 
von gebundenem Stickstofí durch atmosphárische Niederschláge etwa 
den Mengen dieses Náhrstoffes entspreche, welche durch Holznutzung 
dem Walde entzogen wird, daB dagegen bei Streuausfuhr Mangel an 
Stickstofí auftrete. Fůr Nadelholzer ist die Auffassung S c h r 6 d e ťs 
nicht haltbar (zde domnívá se Ramann, že děje se v hrubém humusu 
absorpce ammoniaku z atmosféry); wohl aber spricht viel fůr sie in Bezug 
auf Laubholzer (Buchen). Es haben sich starke Unterschiede heraus- 
gestellt, die wahrscheinlich in erster Linie auf den Boden, in zweiter auf 
den sehr groBen Unterschied im jáhrlichen Bedarf an Mineralstoffen zu- 
riickgefůhrt werden konnen und zuerst im Mangel an Stickstofí ihren 
Ausdruck finden.“ A také Búsgen neschvaluje nemírné s’ rabování ste- 
liva v lesích bálových (pg. 42). 
Jaká pravidla odsud pro jednotlivé případy praxe bylo by odvoditi, 
nenáleží sem, a nelze také všeobecně určití. Jistě bude záležeti od celko- 
vého stavu lesa, polohy jeho i geologického substrátu, bylo-li bv záhodno 
na př. odebírati z něho z části stelivo, tam, kde by ho bylo nadbytek. Při 
nej menším však aspoň tehdy, když není nebezpečí vytvořování skuteč- 
ného hrubého humusu, nechávání steliva jest prospěšné: utvoří se mykor- 
rhizová vrstva, která mimo jiné výhodné vlastnosti (hygroskopicita, hoj- 
nost kyslíku atd.) bude ,, pohnojovali" dusíkem podkladovou půdu a uchrání 
buky od tvoření nových a nových ssacích orgánů, pomocí kterých by jinak 
stromy musily se po výživě bráti. A z analogie ku rostlinám luštinatým, 
XXXVI 
