45 
vésti značné množství látek z basaltu ve stav rozpustný, takže by pro pískové 
mykorrhizy Pinusové opět vznikala otázka, zda jich symbiotické plísně 
nejsou nějací silní ,,Sáurebildner“, čímž by Stah 1-K unzova hypothesa 
(K unze pg. 390), dle níž právě svými kyselinami mohou houby mykor- 
rhizové (očividně jednati se může hlavně o plísně z volně stavěných, chloup- 
katých plášťů mykorrhizových) podporovati své rostliny, tím většího 
opodstatnění nabyla. 
V každém však případě není radno sevšeobecňovati jednoho výsledku 
pro celou kategorii symbios. I epifytické mykorrhizy — a to i u jedinné 
rostliny — jsou zjevem velmi komplikovaným a významu pravděpodobně 
různého, počínajíc pouhým parasitismem až značnou důležitostí končíc. 
Také symbiosa orchideová ukázala se novými pracemi značně kompliko- 
vanější, než se doposud zdálo. U některé rostliny vypěstěny až tři různé 
specie, jichž význam pro rostlinu je zcela různý: vedle houby, jež zavádí 
klíčení semene, existuje houba, jež v kořínku sídlí, ale nemá předešlé 
funkce; je vůbec otázkou, zda není nevinným pouhým parasitem. Nezbývá 
nic jiného, než bez předpokladů a bez předběžných theorií na základě 
co možná důkladného a všestranného pozorování ve přírodě a fysiologického 
experimentování v laboratoři pustiti se do práce — fakta vypadnou sama 
sebou. 
Slovutnému p. prof. dru B. Němcovi, řediteli universitního 
ústavu pro fysiologii rostlin, vzdávám uctivý dík za laskavé propůjčo- 
vání prostředků ústavních, jichž jsem ku práci užil. 
Praha, C. k. ústav pro fysiolegii rostlin české university. 
XXXVI 
