Tyto makroskopické poměry znázorňuje nám i model, na němž jest 
viděti střevo tlusté v laterální části něco rozšířené a obrácené ve formě U 
mediálně; střevo to zúží se a pokračuje v processus vermiformis. \.f. , 
Ileum vstupuje na straně mediální do tlustého střeva zúženým 
luminem ploténkovým v příčné jeho ose. 
Slizniční řasa nad vstupem ilea jest mocně vyvinuta a přesahuje 
vstup střechovitě. V témže místě, kde vniká ileum do tlustého střeva 
nalézá se i lumen processus vermiformis. 
Ve vývoji pokročila roura střevní u tohoto embrya v tom smyslu, 
že klky v ileu jsou nápadně vysoké. Sliznice mezi jednotlivými klky na 
basi jest dosti vysoká, s epithelem více vrstevnatým; buňky barví se dosti 
temně, jádra jejich jsou ovální a tvoří tak ostrou hranici od buněk kry- 
jících klky — které jsou velice světlé - — tvoří jednu vrstvu a jádra jejich 
uložena jsou basálně. 
Obr. 15. Pohled se strany pravé. Obr. 15a. Pohled se strany a dorsálně. 
V celé sliznici jak na basis tak i v klcích jest velký počet secernu- 
jících buněk pohárkových. 
Sliznice střeva tlustého jest nápadně řasnatá. Sliznici tvoří téměř 
úplně jednovrstevný cylindrický epithel. Řasy, které u mladších stadií 
byly daleko od sebe vzdáleny a široké, jsou u tohoto embrya vysoké, 
úzké, takže možno již zde mluviti o vytvořených po většině typických 
žlázách střeva tlustého. 
Na povrchu jest cylindrický jedno vrstevnatý epithel, buňky jsou 
světlé, jádra jejich ovální a basálně uložena. Na spodině sestává sliznice 
z buněk vyšších, které jsou ještě namnoze, hlavně pak tam, kde jest base 
široká, vícevrstevnaté. Jádra jsou protaženější a buňky barví se celkem 
temněji. 
Muscularis mucusae nevytváří dosud celkové vrstvy svalové; jsou 
zde pouze buňky s velikými, tmavě se barvícími jádry, těsně pod sliznici 
ležící. 
Muscularis externa jest mohutnější než u embryí dřívějších, hlavně 
vrstva longitudinální. 
XXXVIII. 
