ROČNÍK XIX. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 41. 
Chromidiální vystupování substance iaderné v leuko- 
cytech leukaemických a její význam. 
[K. Hynek, asistent kliniky. 
Z kliniky dv. r. prof. Dra E. Maixneta 
a pathol. anat. ústavu dv. r. prof. Dra J. Hlav'y.*) 
(Předloženo dne 10. června 1910.) 
Od dob, kdy O b e r m e i e r a 7 let po něm Laveran nalezli 
v krvi lidské protozoa choroboplodná anatomicky i biologicky přesně 
charakterisovaná, obrátila se pozornost badatelů ke strdiu v krvi žijících 
mikroorganismů a vědění naše rozšířeno mnohými důležitými i vysoce 
zajímavými objevy v tcmto oboru vykonanými. Zvláště v posledních 
letech, kdy barvicí methoda Romanowskyho doznala různými 
autory podstatných zlepšení po stránce technické a stala se takto spo- 
lehlivou a lehce přístupnou methodou při pátrání po útvarech protozoarních , 
bylo popsáno velké množství nejrozmanitějších útvarů v krvi lidské jakož 
i v různých tkaních, jež neváhali mnozí autoři vzhledem k jich ,, typické 
pro protozoa struktuře 44 prohlásiti za původce té které choroby. Hlavním 
vodítkem ve většině případů byl nález azurofilního zrna uloženého ve 
vakuole nebo obalu plasmatickém, a to proto, že parasitologové nalezli, 
že chromatin jádra protistů na rozdíl od metazoí jest čistě azurofilním, 
nebarvě se ku př. haematoxylinem nebo methylovou zelení, barvivý to, 
která do jisté míry mohou sloužiti za mikrochemické reagens pro jadernou 
substanci živočišných buněk. 
Tak byla objevena a záhy zase vzala za své celá řada cytorrhyktů, 
tělísek a ,,zoí“, z nichž přemnohá neobstála před přísnou vědeckou kri- 
tikou (F e i n b e r g, Plimmer). 
*) Za podpoiy sl. II. tř. čes. akademie cis. Frant. Jos. I. pro vědy, slo- 
vesnost a umění (z fondu Šíchova.) 
Rozprava: Roč. XIX. Tř. II. Č. 41. 
XLI. 
1 
