2 
Ale ještě v éře před zavedením barvení dle Romanowskyho 
byly vypracovány methody, jež dle udání vynálezců měly býti specifickými 
pro určitá protozoa a z těchto nejvice nás vzhledem k pseudoparasitnm 
krevním zajímají nálezy Lowitovy, které uveřejnil ve své dosti 
obsáhlé monografii pojednávající o domnělých haemamoebách leukaemie. 
Již před ním popsal Mannaberg protozoa v krvi leukaemiků, nálezy 
tyto však nebyly potvrzeny. Za to však vyvolaly nálezy Lowitovy 
prudký spor mezi ním, Tiirckem a Blochem, který skončil úplnou 
jeho porážkou a ukázalo se, že domnělé parasity byly jednak substance 
nukleolární, jednak slepená granula žírných buněk. Já sám bvch ještě 
přidal, že některé útvary, zejména ony in vivo pozorované, byly bud krevní 
destičky anebo odštěpy plasmatu, jiné pak intranuklearní byly asi způ- 
sobeny hyperchromatosou blány jaderné, jak byla popsána Schmause m 
a Albrechte m, která, jak fig. 38 na připojené tabulce ukazuje, může 
v leukaenrické krvi dáti vznik velmi bizarrním útvarům, které snadno 
mohou býti pokládány za parasity. 
Lowit sám, ač dosti dlouho ještě trval na svém původním stano- 
visku, v jedné ze svých pozdějších publikací připouští, že aspoň ona tělíska 
intranuklearní mohou by ti pathologicky změněná chromatinová substance 
jádra, co však se týče tělísek intraplasmaticky uložených, klonil se stále 
ještě k názoru, že se zde jedná o jakási leukocytozoa. Daleko již opatrněj- 
šími byli autoři, kteří v posledních letech měli příležitost pozorovati v leuko- 
cytech při leukaemii různé podezřelé útvary. 
Tak Au er viděl ve velkolymfocytech u jednoho případu akutní 
velkolymfocytové leukaemie v protoplasmě tělíska dvojího druhu, jednak 
tyčinky 1 až 6 /t dlouhé a 0,2 t u široké, jednak pak tělíska kulatá neb polo- 
měsičitá 0,25 až 1,5 ft v průměru, v nativním praeparatu silně světlo lá- 
mající, Leishmannem červeně, triacidem hnědočerveně se barvící, 
nebarvící se methylenovou modří, haematoxylinem ani osmičelou kyse- 
linou. Originál jeho práce nebyl mi bohužel přístupným a nevím tedy, 
jaký projevil o nich úsudek, v referátu pouze stojí, že ,,he haves theqv.estion 
of their nátuře open“. Spíše však zdá se, že je považuje za útvary v buňce 
vzniklé než za parasity, nejspíše asi proto, že se barví i triacidem, což by 
nebylo možno, kdyby se jednalo o parasity. 
Ještě zajímavější útvary popsali Pappenheim a Hirsch- 
feld ve velkolymfocytech u akutní myeloidní velkolymfocytové leuk- 
aemie. Ve velkém počtu velkolymfocytů byly nalezeny vakuoly obyčejně 
po jedné, zřídka po dvou v plasmě buňky uložené. Vakuoly byly přesně 
ohraničeny, vchlipovaly se až i do jádra a jevily vůbec zcela jiný vzhled, 
než vakuoly vzni.dé tukovou degenerací v leukocytarní protoplasmě. 
Také s astrosferou vzhledem ke zmíněnému ostrému ohraničení 
nebylo možno je stotožniti. Při vitálním zbarvení zpravidla nalezeno 
v centru rychle se barvící temné zrno, které ve fixovaných praeparatech 
barvilo se azureosinem, jevíc při tom zřejmou azurofilii. Někdy byla zrna 
XLI. 
