6 
umístěná, ve slezině post mortem nejvíce v miliarních abscessech volně 
v detritn buničném umístěná. Nálezci jejich usuzovali, že tam asi byla 
tělíska nejdříve a pohlcena leukocyty, dostávala se do oběhu krevního. 
0 parasiterní či neparasiterní jich povaze autoři mnoho nediskutují po- 
nechávajíce budoucnosti rozřešení otázky této. A skutečně viděl May 
tělíska podobná intraleukocytarně uložená v krvi jinak všední anaemie 
a přines] tak důkaz, že jistě to nejsou nějaké specifické parasity leukaemie. 
Moje vlastní nálezy fakt tento úplně potvrzují, ba mohu podati 
1 úplně správný výklad, že jsou to bud pohlcené anebo jen nalepené odštěpy 
plasmatu velkých lymfocytů, ať pathologických či normálních. V cho- 
robných krvích ovšem, kde pcměry koncentrační plasmatu krevního jsou 
valně pozměněny a z jiných ještě příčin (toxických a pod.) lymfocyty trpí, 
jest přirozeno, že amoeboidní pohyby plasmatu změněných buněk stoupají 
na intensitě a lehce se partikule cd něho oddělí a přilepí se na leukocyty 
i erythrocyty, a mohou býti mimo to oněmi i pohlceny. Barvitelnost 
úlcmků oněch jest úplně totožnou s původní plasmou, barví se, jak již 
Hirschfeld a Wechselmann byli popsali, methylovou zelení 
• — pyroninem červeně (43), Giemsou modře (41, 42). 
Tím vyčerpal jsem úplně literaturu *) o parasitňm, podobných tě- 
lískách v leukaemických lymfocytech nalezených a přistoupím k nálezům 
vlastním, k nimž jsem dospěl vyšetřením praeparatů z 28 leukaemií akutních 
i chronických různého morfologického typu i klinického nálezu a průběhu. 
Nálezů u 19 leukaemií chronických myeloidních a jedné chronické leukaemie 
mikrolymfocytové není použito, protože byly vzhledem k pseudoparasitúm 
vesměs negativními. Zbylo tedy osm případů, z těch byly 4 akutní velko- 
lymfocytové leukaemie, dvě chronické velkolymfocytové (nejspíše lymfo- 
blastické) formy, jedna začínající leukaemie myeloidní a jedna leukaemie 
chronická myeloidní se zvratem ve velkolymfocytovou (myeloblastickou) 
u příležitosti stafylokokkové infekce. Právě v této době poskytoval případ 
tento poměrně dosti hojný a zajímavý materiál a jest i jinak klinicky 
velmi zajímavým hlavně proto, že velkolymfocytová leukaemie u něho 
reagovala dosti příznivě při roentgenotherapii a nyní již přes pul roku, 
přes svůj velkolymfocytový (obyčejně akutně probíhající) nález, udržuje 
se stále nemocný onen mobilním. Iv těmto případům přidružila se v po- 
slední době ještě jedna leukaemie akutní velkolymfocytová myeloidního 
typu, jež nález}/' mé obohatila neobyčejnými formami ,,pseudoparasitů“, 
jichž výklad jest neobyčejně obtížným, ba téměř nemožným. 
Materiálu získaného z různých leukaemií, krve a orgánů použito 
k experimentům na zvířatech a sice vstřikovány byly jednak krev, jednak 
rozetřené orgány intraperitonealně králíkům, morčatům, opici subkutanně 
*) Případ Wynhausenův, známý mi pouze z referátu (orig. je holandský) , 
nespadá sem, protože on svá tělíska v leukocytech přesně označil jakožto vedlejší 
při mitose vyniklá jádra, z nichž většina nalézala se v pyknose. 
XLI. 
