14 
Rovněž nutno odmítnouti mínění, že snad tělíska naše jsou totožná 
s fu.chsinofilními tělísky Russellovými. Naše útvary byly sice 
viděny také v plasmocytech, nejsou však fuchsinofilními a pak nalézáme 
je spíš v jiných buňkách než pouze v plasmocytech, jak tomu j st dle 
vývodů F i c k o v ý c h. Mimo to není nikde žádných údajů, že by tě- 
líska Russellova vznikala za součinnosti jádra nebo dokonce přímo 
z něho se vytvářela. 
Takovéto pochody však nacházíme při tvorbě sekretorických granul 
v leukocytech některých ryb. Downey popisuje tvorbu sekretorických 
granul u Póly o don, při níž se jádro buňky zmenšuje a soudí, že 
toto vydává asi do plasmy jakýsi sekret. U Protopte r a popisuje 
Stephan ještě určitěji vztahy jádra ku tvorbě granul protoplasma- 
tických: některá tvoří se prý přímo v jádře přeměnou karyosomatu, jindy 
oddělí se fragment jádra, rozprášla.je se v protoplasmě a z něho pak přímo 
vytváří se granula. Zajímavo jest, že tyto processy mizejí v době zimního 
spánku, a že tedy tyto děje jsou projevem životní činnosti buňky. Granula 
tato nejeví sice žádného jiného vztahu k našim tělískům, než právě ten, 
že vznikají v plasmě za součinnosti jádra a nemíním také nikterak je identi- 
fikovati, pouze to zdá se mi důležitě m že předpokládá tvorba takovýchto 
útvarů vždy určitý stav buňky, v níž se takovýto metabolismus děje. 
Jdeme-li však v řadě tvorstva ještě níže, vidíme, že u jednobuněčných 
organismů přechází přímo částice jádra (a to nejen nuldeoly, které při 
tvorbě ku př. pigmentů vycházejí z jádra a súčastní se na jich tvorbě) 
obyčejně za určitých stavů buňky do plasmatu, a sice tak, že nemění zá- 
sadní svoji reakce, nýbrž že se stále jeví jakožto chrcmatin. 
H e r t w i g, jenž prvý na tyto zjevy upozornil, nazval útvary ony 
chrcmidiemi a zásluhou různých biologů a zejména parasitologů, v prvé 
řadě Schaudinna, pak také Provazka, bylo sebráno množství 
materiálu chrcmidií se týkajícího. Celkem dnes ke chrcmidim řadíme 
částice v plasmě buněk ležící barvící se jako chrcmatin jaderný. Biolo- 
gický význam i cena chrcmidií nejsou jednotný a také jich vyskytování 
se podléhá různým okolnostem. Někdy objeví se podobně jako výše zmí- 
něná sekretorická granula (K o 1 1 m a n n u kraba) při zvýšení výživy 
buněk, jindy při hladovění, anebo při obojích těchto processech (u Akti- 
nosferií) . 
Schaudinn ukázal, že chrcmidie mohou nahraditi jádro, tvo- 
říce spory nahromadivše kol sebe něco plasmatu, Provázek popisuje 
vznikání chromidií u entamoeba buccalis, při čemž jádro se zmenšuje, ba 
i opouští buňku, plasma takovýchto amoeb bezjaderných naplněno jest 
pak spoustou takovýchto chromidií. 
Vidíme tedy, že chromidie někdy mohou zastoupiti jádro buňky, 
jindy jsou to přebytečné částice jádra (H e r t w i g), které zacházejí bez 
další funkce. Tato různost fysiologická chromidií jest dle různých ba- 
datelů způsobena vznikáním chromidií z různých částí jádra. Jádro metazoí 
XLI. 
