celé dva roky, a po dvou letech začaly teprve choditi, což stalo se prý po- 
jednou tak, že matka postavila je u lavice a ony se samy pustily do chůze. 
Ve dvou létech začaly též mluvit. 
V pátém roce prodělaly obě najednou spalničky; ve 12. roce pro- 
dělala Rosalie diphtherii; zdaž Josefa trpěla současně horečkou neb jinými 
menšími obtížemi, nepamatují se. Za 4 měsíce na to, objevila se u Josefy 
chorea, trvající 8 měsíců; po té byla rok zdráva, načež opětně dostavila 
se u ní chorea, trvající pouze 6 neděl. Ve 20. roce prodělala Rosalie střevní 
katarrh, trvající 14 dnů; Josefa bvla při tom zdráva. Od té doby byly 
úplně zdráv}^. V roce 1907. trpěla Rosalie kamenem měchýře močového, 
který jí byl htholapaxií proí. Dr. Kukulou na čes. chirurg, klinice v Praze 
odstraněn. Kámen ten sestávající z fosfátů byl větších rozměrů a vážil 
120 gr. Současně u Rosalie byla konstatována cystitis. Čtyři měsíce po té 
byla u ní po druhé provedena prof. Dr. Kukulou litholapaxie kamene 
menšího, opětně sestávajícího z fosfátů; cystitis trvala dosud. 
Menses dostavily se u nich poprvé ve 14 letech, byly vždy typu 
pravidelného, čtyřnedělního; krev byla jednak tekutá, jednak sražená. 
Někdy byly menses spojeny s bolestmi v kříži, jindy byly bez bolestí. 
Poslední menses u Rosalie byly začátkem druhého týdne v červenci 
r. 1909, kdežto u Josefy stále trvaly, až na 8 neděl před porodem, kdy 
i u ní se menses nedostavily. Koncepce nastala po jediném coitu, který 
se stal kol 20. července. Hned po vynechání menses byla si Rosalie vě- 
doma, že jest v jiném stavu; od té doby změnila se její povaha, stala se 
zasmušilou, zádumčivou, měla pocit nevůle od žaludku, zvracela, dostávala 
bolesti hlav} 7 , zubů, chuť k jídlu byla špatnější. Obtíže ty trvaty asi 5 
měsíců, kdy poprvé cítila pohyby dítěte. Po celori dobu těhotenství byla 
stolice i močení správné, bez jakýchkoliv obtíží. — - U Josefy po dobu 
těhotenství Rosalie nejevily se žádné úchylky ani po stránce psychické 
ani somatické. 
První bolesti porodní dostavily se u Rosalie 12. dubna 1910; byly 
dle udání jen nepatrné, vyzařovaly do břicha, zad a hlavně kříže. Současně 
týž den pozorovala, že jí odteklo něco vody. Sestra její Josefa dostala 
bolesti až 4. den, totiž 15. dubna; den nad to dopraveny na čes. chirurg, 
kliniku prof. Dra Ot. Ivukuly v Praze. 
Při příchodu na kliniku stěžovaly si na pálení a obtíže při močení 
a na bolesti v břiše. Byly přijaty a vyšetření jich odloženo na příští den 
t. j. 17. dubna. 
Dříve než došlo však k vyšetření, nastalo zajímavé překvapení. Ještě 
týž den v noci zavolán na rychlo k nim lékař službu mající, který shledal, 
že jedná se u dvojčat o porod a že hlavička sama spontánně se porodila. 
Shledáno pak, že hlavička porozená nalézá se otočená obličejem ku straně 
levé; jednalo se tudíž o postavení II. Rychle pak vybavena raménka, 
která procházela v přímém průměru vzhledem ku společnému vchodu 
poševnímu, vzhledem však ku pánvi matky procházela v průměru příčném, 
XLII. 
