9 
páteř nedovoluje pohyb v tom rozsahu, aby hroty prstů rukou dosáhly 
tuberositas tibiae. 
Při otočení srostlic ve směru od sebe odvráceném nastává vyrov- 
návání skolios, které zvláště u Rosalie je patrnější. Toto faktum, že od- 
vrácením dá se skoliosa vyrovnati, mluví pro aquirování skolios, neboť jest 
jisto, že dvojčata při chůzi hleděla se vždy postaviti do roviny kolmé ku 
ose chůze a právě touto rotací skoliosy asi vznikly. 
Při stání i při chůzi hledí obě sestry zachovávati tu polohu, by hlav] 7 
jich byly k sobě skloněny a obličeje jich přivráceny, čímž dala by se i asym- 
rnetrie jich obličeje i lebky vysvětliti, proto mluví ty nálezy, že při aqui- 
rované torticollis v mládí asymmetrie cranii i faciei nastává. Pro aqui- 
rování těchto differencí obličeje svědčí také srovnání fotografií z doby 
mládí a nynější. Kdežto na fotografii z mládí (viz obr. 3.) vidíme, že obličeje 
jsou skoro úplně symmetrické, vidíme z doby nynější zřejmou asymmetrii. 
Totální levostranná sko- 
liosa Rosalie dá se vysvět- 
liti tím, že Rosalie nalézá 
se více vpřed, kdežto Josefa 
vzad. Uložením Josefy vzad 
dá se vysvětliti pak i torse 
páteře, jíž umožněn jest 
z části přímý její pohled 
do předu. 
Pokud se pohybů v klou- 
bech dolních končetin týče, 
shledáváme následující : 
flexe i extense v kloubech 
ky čelných volné; maximální 
abdukcf dolních končetin 
u Josefy tvoří pravý úhel 
u Rosalie úhel 80°. Rotace 
končetin na venek a to 
pravé končetiny Rosalie a 
levé Josefy (přihlížejíce 
k nim jako k jednotlivcům), 
jest značně omezena, tím 
že oba trochantery jsou 
k sobě přiblíženy. Rovněž 
rotace končetin druhých 
jest omezena, což snad 
může býti podmíněno tím, 
že i tyto končetiny snaží se 
při chůzi hleděti svými špičkami do předu, tudíž ku ose společné chůze, 
čímž asi zaviněno to, že krček jich bude asi konvexitou svojí obrácen 
Obr. 4. 
XLII. 
