3 
Případy tyto zároveň dosvědčují, jak jest výhodno pálením získaný 
CuO redukovati na kovovou měď a tuto vážiti. Při pozdějších pokusech 
účelnost redukce ještě více vynikne. 
Nízké výsledky obdrží se i tehdy, když sedlina se velmi špatně a 
pomalu filtruje. V těchto případech radno jest přidati občas něco „cupfer- 
ronu“ ke kapalině se sedlinou. Při volné filtraci obdrženy tyto výsledky: 
Užito 
N a 1 e 
zeno 
g Cu O 
= g Cu 
g CuO 
rozdíl 
g Cu 
rozdíl 
0,1398 
0,1118 
0,1374 
— 0,0054 
0,1101 
— 0,0017 
0,1398 
0,1118 
0,1325 
- 0,0073 
0,1088 
— 0,0030 
Dělení mědi a kadmia. 
Ježto tedy měď z kyselého prostředí ,,cupferronem“ velmi rychle 
lze vyloučiti kvantitativně, přikročili jsme k dělení mědi a kadmia. Me- 
thoda tato náleží ovšem zase k té veliké řadě method, dle nichž se předem 
vylučuje měď a z filtrátu teprve kadmium. Lze ji pak použiti proto, že 
měďnatá sedlina v kyselinách se nerozpouští, je-li přebytek ,,cupferronu“, 
kdežto kademnatá ano. Z neutrálného roztoka se však kadmium rovněž 
vylučuje. Sedlina jest čistě bílá, klkatá, pod mikroskopem jevící se jako 
jemné jehličky. Jest rozpustná jak v kyselinách (solné, sírové, jantarové, 
octové, sulfanilové), tak i zásadách (soda, ammoniak). 
Z přesně neutrálných roztoků vyloučí se Cu kvantitativně. Doufali 
jsme, že po odstranění mědi z filtrátu, když tento přesně se zneutralisuje, 
bude se moci Cd vyloučiti ,,cupferronem“ a množství vyloučené sedliny 
zjistiti. Ježto však kademnatá sůl sušením kol 100° C se měnila, ztrácejíc 
stále na váze, a spalování sedliny mohlo by vésti ke značným ztrátám 
na Cd, museli jsme od postupu tohoto upustiti a kadmium vylučovati 
' jako uhličitan, když přebvtečný ,,cupferron byl kyselinou dusičnou roz- 
rušen. Volili jsme tedy tento postup: z kyselého roztoku (5 cm 3 10%ní 
H 2 S0 4 ) modré skalice vyloučená měď byla rychle sfiltrována Goochovvm 
tyglem, sedlina promyta studenou vodou, sušena kol 140° C, takže již 
nastal částečný rozklad, načež spalována. Ke konci přidán ještě dusičnan 
ammonatý, aby oxydace byla účinnější. Na to CuO redukován parami 
methylalkoholovými na kovovou měď. Filtrát po mědi odpařován byl 
s kyselinou dusičnou až skoro k suchu, aby rozložen byl přebytečný cupfer- 
ron; sfiltrováno za studená, sraženo uhličitanem draselná tým a vařeno 
až neunikal ammoniak. S vyloučeným uhličitanem kademnatým naloženo 
známým způsobem. Třeba si tu počínati velmi opatrně, ježto přece se 
dostává ještě něco organických látek do sedliny. Proto pálena byla sedlina 
vždy po vysušení za přidání trochy dusičnanu ammonatého. V tabulce 
jsou udány výsledky jak pro CuO tak i pro Cu, aby se ukázalo, jak výhodno 
jest vážiti pouhou kovovou měď. 
XLIV. 
1 * 
