Přepočteme-li uvedená čísla Neumannova na vodíkovou elek- 
trodu = 0, obdržíme hodnoty 
s h = -f- 1 -51 G V pro Mg | MgS0 4 
e h — -f- 1-508 V pro Mg | MgCL, 
e h = -f 1-337 V pro Mg | Mg(N0 3 ) 2 . 
Wilsmore 1 ) nalezl s h = + 1-492 V při Mg | MgCL, Babo- 
rovský 2 ) rychle klesající potenciály £ h = + 1 -67 V pro Mg I MgCL 
a £ h — -f 1 -73 V pro Mg | MgS0 4 . Kistiako wsky 3 ) použiv své 
methody rotačních elektrod, dosáhl za nepřístupu vzduchu hodnoty 
e h — + 1-59 Volt pro Mg | MgS0 4 . Poslední pak práce Kistiakow- 
s k é h o 4 ) o potenciálu Mg ve vodných roztocích, v níž dospěl k těmže 
hodnotám jako v prvé cit. práci, totiž 
pro Mg | MgS0 4 
a pro Mg | MgCL, 
byla vydána během naší práce. 
Kjstiako wsky odvodil theoretickou úvahou také hodnotu 
s h = + 1-74 Volt, za předpokladu, že na magnesiové elektrodě pro- 
bíhá rozklad vody a potenciál její ve článku Mg | vodný roztok soli 
Mg — n H' 1 (H.,) Pt že jest určen procesem: 
h Mg + HO' + © = i Mg (HO) 2 . 
Na elektrodě vodíkové předpokládá Kistiako wský proces: 
H,0 + © = £ H 2 + OH' . 
Účelem předložené práce bylo přesvědčiti se třebas nepřímou cestou, 
lze-li pro potenciál elektrody magnesiové dospěti k číslům vyšším, nežli 
jsou čísla svrchu uvedená, která by se více blížila hodnotám vypočteným 
W i 1 s m o r e m podle pravidla Thomsonova z údajů thermoche- 
mických, totiž e h = -f- 2-26 Volt, resp. s h = -f- 2-54 Volt. 
Vývoj vodíku, který nastává v roztocích neutrálných solí rozkladem 
vody magnesiem, chtěli jsme zameziti změnou media. Přidávali jsme 
tudíž některé neelektrolyty k vodnému roztoku síranu hořečnatého: 
b N. T. M. Wilsmore, Z. f. physik. Chemie J 5 . (1900). 312. 
2 ) J. B a bo r o v s k ý, Rozpravy Čes. Akademie XIV. (1905). II. č. 15. 
3 ) W. Kistiakowsky, Z. f. Elektrochemie 14 . (1908). 114. 
4 ) W. Kistiakowsky, Z. f. physik. Chemie 70 , (1910) 206. 
s h = + 1 -59 Volt 
e h — 1-37 Volt, 
XLVII. 
