18 
substance, kterou ve vodných roztocích pozorovali Beetz 1 ) a Babo- 
r o v s k ý, 2 ) bylo možno někdy konstatovati. 
Chtějíce se přesvědčiti, zdali na tyto potenciály neměl snad vliv 
oxj/d vzniklý na povrchu elektrody při hlazení zahřaté, připravili jsme 
následující pokus; Hlazenou elektrodu zahřáli jsme v plamenu a 11 a to 
nechali jsme ji chvíli hořeti v proudícím kyslíku. Schladlou a souvislou 
vrstvou bílého MgO pokrytou elektrodu jsme měřili ve IV. roztoku. 
Dostali jsme potenciál v nevelkých mezích kolísající kolem hodnoty 
s h — + 142 Volt , který tudíž se získanými čísly neměl nic společného. 
Konečně zkoušeli jsme roztok připravený nasycením absolutního 
alkoholu Schuchardtovým preparátem. Uvádíme jej pro zajímavý zjev, 
že elektroda Mg po přidání vody jevila týž nejvyšší potenciál jako v alko- 
holovém roztoku samotném. 
Čas 
v minu- 
£/, ve Voltech 
Poznámka 
tách 
0 
+ 0-727 
V proudu N 2 
O 
O 
+ 1-617 
5 
+ 1-717 
Vyvíjí se 
9 
+ 1-777 
mírně plyn. 
15 
+ 1-797 
24 
+ 1-801 
30 
+ 1-801 
45 
+ 1-777 
Po přidání -j cm 3 H,0 
0 
+ 1-777 
V* 
+ 1-607 
V proudu N 2 . 
2 
+ 1-427 
Reakce alkalická. 
t = 25°. 
IV. Dissociační stupeň ethylalkoholových roztoků MgCl 2 . 
Chtějíce zkoumati závislost měřených potenciálů kovového magnesia 
na koncentraci iontů Mg pokusili jsme se stanovití dissociační stupeň 
užívaných roztoků a to ze zvýšení bodu varu. K methodě právě uvedené 
sáhli jsme proto, poněvadž stanovení stupně dissociačního na základě elek- 
trické vodivosti v roztocích mimovodných není tak jednoduché a spole- 
hlivé jako v roztocích vodných. Zvláště určování vodivosti roztoků 
x ) Beetz, Pogg. An. i 2 y, 45. 
2 ) loc. cit. 
XLVII. 
