19 
řují volné (příkré) otočky, není možno stanovití zónu dráždivou vůbec. 
Jenom tolik jsem mohl zjistiti stálým měřením, že v obou posledních 
případech je zóna hustých otoček, t. j. zóna dráždivostibud nedaleko maxima 
vzrůstu anebo leží přímo v něm. Totéž platí mutatis mutandis též pro klíční 
rostlinky. Délka zóny 
na dotek dráždivě 
je jak u klíčních rost- 
linek tak též u cizo- 
pasících os nestejná; 
i u téže rostliny 
možno se o tom pře- 
svědčiti, že délka ta 
je nestejná (obr. 7.). 
Osa kokotice Grono- 
vovy přišla při svém 
vzrůstu pomocí cir- 
kumnutačního po- 
hybu v dotek s větví 
vrbového keře a vy- 
tvořila na ní čtyři 
otočky těsné, nesoucí 
baustoria, na to ná- 
sledují dvě otočky 
volné, po nich byla 
vytvořena opět jedna 
otočka s haustoriemi. 
Vrchol osní při dal- 
ším svém pohybu cir- 
kumnutačním zastihl 
jinou větvičku vrbo- 
vou a ovinul se kolem 
ní. Spirála na této 
nové větvičce měla 
tři otočky s četnými 
haustoriemi. Leč mohou se vyskytnouti ještě evidentnější příklady do- 
kazující nestejnoměrnost dráždivosti. 
Jak silně musí býti dráždivost na dotek vyvinuta, je zřejmo již z toho, 
že klíční rostlinka i cizopasící osy jsou schopny zcela lehce se ovinouti 
kolem nití docela tenkých. V případech takových je ovíjení se tím ná- 
padnější, že niť nemusí býti při tom nijak napjatá, stačí úplně, je-li niť 
na jednom konci uvázaná a dolů úplně volně visí. Jakmile přišla zóna 
dráždivá v dotek s nití, vyvolaným podrážděním nastává ovíjení se kolem 
ní jakož i vytvořování liaustorií. Z toho vysvítá, že stačí docela malý 
tlak, by se podráždění vybavilo. (Ze vlhké tyčinky gelatinové nepůsobí 
o* 
Obr. 7. -Nestejnoměrná dráždivost na dotek cizopasí osy 
kokotice Gr. (bližší v textu). 
L. 
