24 
Výsledek pokusu, že klíční rostlinky mohou se kolem opor ovinouti 
obyčejnými otočkami bez haustorií, potvrzuje mínění Pfefferovo 
(419), že již pohyb cirkumnutační sám stačí, by bylo docíleno ovinutí 
se kokotice kolem tyče. Správnost toho potvrzuje též ta okolnost, že ko- 
kotice ve styku s tyčí gelatinovou (vlhkou) 'nejsou podrážděnjy ačkoliv 
se kolem ní mohou ovinouti pomocí otoček nemajících haustorií. 
Otáčení se kokotic ve formě volných otoček spočívá jako u jiných 
rostlin otáčivých na spolupůsobení geotropismu a cirkumnutačního pohybu. 
Nesmí však býti opomenuto, že již cirkumnutace sama stačí, by nastalo ovi- 
nutí, jak již bylo ukázáno. Že kokotice ovíjející se způsobem obyčejným (ve 
formě spirál bez haustorií), a to jak rostlinky klíčící, tak též cizopasící 
osy, jsou negativně geotropické, o tom možno se velmi jednoduše tím pře- 
svědčiti, že položíme tyč, kolem níž učinila kokotice několik obyčejných 
otoček, i s rostlinou na př. do polohy inversní. Často se rozvinou všecky 
otočky, vzpřímení osy kokoticové je mnohdy velmi brzy provedeno (již 
během IV, hod.), jindy rozvinují se jen ty nejmladší, starší však zůstanou 
více méně nezměněny, poněvadž poloha jich byla již před tím vzrůstem 
fixována. Osa vzpřímená cirkumnutuje dále a setkala-li se s nějakou 
oporou, otočí se kolem ní. Vzpřímení os kokoticových nastává vždy, 
kdykoliv v době obyčejných otoček byly rostliny jich položeny do polohy 
mimonormální. Totéž platí pro klíční rostlinky. U nich se velmi často 
stává, že, nenašla-li klíční rostlinka po vzpřímení žádné opory, kolem níž 
by se mohla ovinouti, otočí se kolem svého vlastního těla, když přišla 
s částí nějakou při pohybu cirkumnutačním do styku. Neméně zajímavým 
je ten úkaz, kterak, nenašla-li klíční rostlinka po nějakou dobu opory 
a nastala-li u ní doba dráždivosti na dotek, velmi často zapustí haustoria 
do svého vlastního těla, když se před tím byla kolem některých částí 
ovinula. 
Otočky obyčejné po jisté době jsou vystřídány sérií otoček druhých, 
které nesou pak haustoria. Počet otoček, jež bývají vůbec vytvořeny 
pod naprosto nestejným úhlem sklonu, jest nestejný a nedá se říci, 
od čeho zjev ten závisí. 
P f e f f e r (418) praví, že nově přirostlá část osy kokotic je 
trvale dráždivá na dotek, je-li o to postaráno, aby osa ta nenašla 
žádné opory, kolem níž by se mohla ovinouti. Všimneme-li si obr. 7., 
kde je viděti, kterak osa kokotice, když po nějaký čas nutovala 
volně nemajíc se kolem čeho ovinouti a zastihla pak jinou větévku 
vrbovou, ovinula se kolem ní, mohlo by se z toho snad souditi, 
že zjev ten potvrzuje tvrzení Pfefferovo. Leč dlužno předem 
podotknouti, že pro kokotici Gr. to všeobecně neplatí. Někdy se sice 
stává, že byla-li kokotici té po dobu obyčejných otoček opora odstra- 
něna, když potom přišla do styku s nějakou jinou tyčí a pod., že 
vytvořovala otočky, na nichž se postupem času vyvinula haustoria. Avšak 
vždycky se tak neděje. 
L. 
