30 
nebylo jinak možno tak snadno provésti. Poněvadž proseknutí těla rostlin- 
ného nezabere kokotici mnoho času, je s tím spojena jiná výhoda, totiž že 
uvnitř těla živitelky se mohou buňky střebavé velmi rychle rozšíříti a 
tím kokotici velmi přispěti. Že se mnohdy vskutku jedná o rychlý vývoj 
haustorií je nejlépe dokázáno tím, že velmi často při pokusech máme příleži- 
tost pozorovati, kterak klíční rostlinky i isolované osy, ač začaly hau- 
storia vytvořovati a postoupily v práci té značně, přec uhynou, poněvadž 
uchycení jejich bylo prováděno pomalu anebo že vstup do rostliny byl 
nějakým způsobem ztížen. Prvou, jistou známkou špatného postupu 
vnikání haustorií bývá vadnutí, neboť i když by byly kokotice ty značně 
zeleně zbarveny ■ — což jim věští blízkou smrt — přece nemusí odumříti, 
bylo-li přissání způsobeno rychle v pravý čas, jestliže se však nějakým 
způsobem opozdí s vytvářením haustorií a začaly osy kokotice vadnouti, 
je naděje na jich uchování se při životě marná. 
Podotknouti dlužno, že orientace haustorií děje se také tehdy, ovi- 
nuly-li se kokotice kolem těl neživých. Marně bychom však hledali stop 
po orientaci haustorií tehdy, ovinula-li se kokotice kolem čepele listové, 
jak ještě z dalšího vysvitne. 
Haustorium provádí v těle rostliny jiné dvojí práci, totiž práci mecha- 
chanickou a chemickou, jak již M i r a n d e zcela správně podotýká (41). 
Mechanickou práci haustorií možno především tenkrát dobře pozorovati, 
když se kokotice ovinula na pí . kolem proutku vrbového a začala zapouštěti 
do něho haustoria. Kdybychom odstranili v té době kokotici, přesvědčili 
bychom se, že kůra vrbové větvičky je protržena násilně. Také na anato- 
mických řezech částěmi kolem haustorií jednotlivých možno se přesvědčiti 
o mechnické práci haustorií, neboť mnohdy bývají celá pletiva různého 
druhu od sebe úplně odtržena tím, že se do partií těch vtlačovalo haustorium. 
M i r a n d e udává, že při vstupu haustorií do těla rostliny spolupůsobí 
vylučování fermentu - — cellulasy - — jímž jsou stěny buněk rozpouštěny 
a tím cesta do těla živitelky značně usnadněna. Kromě toho nesmí se 
zaponrenouti, že také přijímání potravy z živitelky děje se cestou che- 
mickou a fysikální. 
Jednotlivá vlákna haustoriová se v těle napadené rostliny rozšíří 
ve všech směrech, neboť jen tak mohou najiti zdroj výživných látek. 
Stěny buněk živitelky jsou vlákny haustoriovými provrtány, jak již S o 1 nr s- 
L a u b a c h (581 a 582) upozornil a jiní badatelé potvrdili. Totéž platí 
pro kokotici Gronovovu, jen s tím rozdílem, že jednotlivé buňky napadené 
rostliny nemají tolik otvorů v sobě, kudy vlákno vniklo dovnitř, jak udává 
Solms-Laubach (582) pro Cuscuta tenuiflora, když cizopasila na 
lodyze od Impatiens balsamina. Je pochopitelno, že nej lepší zdroj potravy 
má kokotice přissátá tenkráte, když se jí podařilo zastihnouti lýkové ele- 
menty svazků cévních. Nalézti elementy ty mohou vlákna haustoriová jen 
pouhou náhodou, a nikoliv, jak se dříve mělo za to, nějakou zvláštní schop- 
ností ve vyhledávání. 
L. 
