41 
Ku konci jedná se ještě o to, zmíniti se krátce o barvě resp. změně 
barvy rostlin kokotice Gr. Celkově vzato je kokotice ta bud žlutozeleně 
anebo purpurově zbarvena. Jak již předem zmíněno, jsou klíční rostlinky 
kokoticové do žlutá zbarveny, kolínkovité zakřivení je červené a konec 
osy vždy přechází poněkud do zelena, a žila-li některá z rostlinek těch po 
delší dobu na vlastní útraty, protože nenalezla vhodné rostliny živitelky, 
sezelená osa její velmi zřetelně, což je znamením, že jich životu se blíží 
konec. Najde-li v té době v čas ještě jakoukoliv oporu, může se kolem 
ní ovinouti. Celá délka otoček haustoria nesoucích je intensivně zelená 
a barva její přechází teprve nad posledním (hořením) haustoriem později 
v červenou, bjda-li vhodná rostlina nalezena. Přechod ze zeleného zbarvení 
objevuje se ponenáhlu; zelená barva z počátku (po přissátí se na vhodnou 
živitelku) přejde v žluto červenou , později červenou, a konečně v intensivně 
purpurově-červenou. Mirande zastává mínění (57 a 58), že červené 
zbarvení os kokoticových je známkou dobré výživy, a že červená barva 
je v jakémsi poměru s vhodnou nebo nevhodnou živitelkou. Bylo-li místo 
vhodné živitelky použito k ovinutí se bud neživého předmětu anebo takové 
rostliny živé, která je pro kokotiei nevhodnou, má převahu zbarvení zelené. 
Mezi zbarvením zeleným a červeným je úměrnost nepřímá, neboť čím je 
zbarvení jednoho více, tím menší stopa je po zbarvení druhém; než ať je 
osa kokotice sebe intensivněji purpurově zbarvena, přec vždy je tu stopa 
po chlorofylu. Již T emme stanovil u os kokoticových zrnéčka chloro- 
fylová. P e i r c e (80) potvrdil, že množství chlorofylu stoupá tím více, 
čím špatněji je kokotice vyživována. Mirande rozšířil poněkud otázku, 
týkající se chlorofylu a potvrdil mínění Peirceovo. Dle Míra n d a 
je chlorofyl vždy přítomen ve vrcholcích os, v šupinách listových, květech 
a plodech. Tvrzení Mirandovo je správné a dlužno ještě podotknouti, že 
kromě toho vždy se najde zelené barvivo na straně osy k opoře obrácené. 
Ona strana os kokotice Gr. jež je obrácená ke světlu, je purpurově zbarvena, 
kdežto část osy k (tyčce) rostlině obrácená je více do zelena zbarvena. 
Velmi pěkné nuance přechodní ze zelené barvy do červené možno pozoro- 
vali na exemplárech, jež jsou silně osvětleny; přechody ty jsou v zóně 
největšího prodlužování se os nejzřetelnější. Šupiny listové podržují 
zelené barvivo velmi dlouho. 
Červená barva je závislá na světle ; umístíme-li kousek kokotice, která 
je intensivně červeně zbarvená, do tmy, změní se zbarvení celé části osní 
poměrně velmi brzo, neboť již ve 3 dnech je kokotice ta sněhobílá, jen 
tu a tam zbude ještě něco původní barvy, zvláště zelené, ale i tento zbytek 
se po déle trvajícím zatemnění ztratí. 
Máme-li po ruce vodní kulturu vrby, na níž je přissátá kokotice Gr., 
která až do té doby rostla v laboratoři, takže zbarvení kokoticových 
větévek není normální, a přeneseme-li kulturu tuto do volné přírody, 
nastane v několika dnech změna původní zelenočervené barvy. Přechod 
zbarvení je velmi intensivní a jde tak daleko, až kokotice je celá sytě 
L. 
