9 
Pokud se týče lokalisace jich vidíme z literatury, že vyskytovati 
se mohou v celém traktu střevním. Popsány jsou v duodenu, jejunu, 
ileu, colon transversum, flexura sigmoidea ano i v processus vermiformis 
(M e r t e n s 1 ) .) 
Velikost jich je různou: semence, hrachu až i holubího vejce. 
Po stránce jejich aetiologie neexistuje posud úplně sjednocený názor, 
ačkoliv téměř všichni autoři považují tyto nepravé divertikle za akvi- 
rované. 
Tak Hansemann 2 ) myslí, že ku povstání divertiklů zapotřebí 
jest vedle fysiologického locus minoris resistentiae ještě lokální příčiny, 
jako chronického meteorismu, zácpy a podobně. 
G r a s e r 3 ) má za to, že tvoření divertiklů není konstantní, nýbrž 
jen častou komplikací venosní stásy; velké štěrbiny cévní tvoří dle něho 
jen praedisposici, která může býti přivoděna vším, co podmiňuje chro- 
nickou stasu v obsahu venae mesentericae inferioris, tedy onemocnění 
srdce, plic (zvláště emphy sem) , nádory abdominální ano i chronické ob- 
stipace. 
Ku povstání pak divertiklů zapotřebí jest ještě dle něho nahodilé 
nějaké příčiny, která zvyšuje tlak střevní, jako stasa lejna a plynů; pro 
to mluví zvláště ta okolnost, že nalezl divertikle ty skoro jen na flexura 
sigmoidea a pak to, že hlavně u starých lidí nalezeny byly, kteří těžkou 
zácpou trpěli. 
Sudsuki 4 ) na základě zevrubného vyšetřování, pokud stojí 
v souvislosti tvoření se divertiklů se stasou a šířkou štěrbin cévních, došel 
k tomu úsudku, že nerozhoduje zde velikost cévy, nýbrž podajnost tkáně 
v okolí jejím (tukové neb vazivové). Disposice ta může býti dle něho 
vrozená i získaná. 
Gussenbauer 5 ) pronesl názor, že při tvoření se divertiklů 
může se jednati o anomálie vývojové. 
Honí jest toho náhledu, že v případech jím popsaných nejedná se 
o získané divertikle, nýbrž o pravé divertikle původu kongenitálního, 
ježto stěna divertikulů jest tvořena všemi vrstvami stěn}' střevní. — 
U příležitosti vyšetřování roury střevní a její změn v různých sta- 
diích vývoje u člověka bylo mi nápadným zvláštní uspořádání sliznice 
tenkého střeva a to na kličkách, nalézajících se v coelomu pupečníkovém. 
1 ) Mertens, Falsche Divertikel der Flexura sigmoidea und des Processus 
vermiformis. Mitteilungen aus den Grenzgebieten der Medizin u. Chirurgie. Bd. IX. 
Pag. 743. 
2 ) Cit. dle Mertens-eho. 
3 ) Graser, Das falsche Darmdivertikel. Archiv fůr kliň. Chirurgie. Bd. 59, 
pag. 644. 
4 ) Sudsuki, Archiv fůr kliň. Chirurgie. Bd. 61. 
5 ) Dle Mertens-eho. 
Lil . 
