6 
Podobné embryologické nálezy učinili jiní autoři. 
E 1 z e J ) (Elze, Curt. Beitrag zur Histologie des embryonalen Sáuge- 
tierdarmes, Med.-Inaug.-Dissert, Freiburg i. Br. 1909) nalezl v jejunum 
a ileum embryí lidských, opic, tarsia, prasete, ovce, srnce, králíka a kočky 
pravidelně na určitém stupni vývoje typické divertikle epithelu, které 
povstávají ze základů podobných pupenům smyslovým uvnitř epithelu 
a na nej pokročilejším až dosud pozorovaném stadiu vytvářejí rourovité, 
krátké, slepým koncem na zevní stranu obrácené přívěsky epithelu. 
Místo, kde se nalézají, jest velice různé (hořejší jejunum u prasete, 
dolejší ileum u člověka). 
Co se s mmi později stává, jest úkolem dalšího vyšetřování. 0c! těchto 
jejuno-ileálních divertiklu epithelu jest nutno odděliti epitheliální výhonky, 
které na duodenum v okolí dorsálního pankreatu se vyskytují. Tyto ne- 
vykazují žádné typické stavby a zacházejí velice záhy po jich se objevení. 
K e i b e l * 2 ) (Keibel Franz 1905, Zur Embryologie des Menschen, 
der Afíen und der Halbaffen. Verh. d. Anat. Ges. 19. Verš. [1. verein. 
internát. Anat -Kongres) in Genf. 1905. Jena 1905) popisuje v tenkém 
střevě u embryí opic mezi vyústěním ductus eholedochus a začátkem 
caeka zvláštní pupeny v epithelu sliznice střevní, smyslové pupeny nebo 
pupeny podobné počátkům vlasu. Tyto základy přetvoří se na malé 
divertikle. Též u Člověka, tarsia, prasete a srnce nalezl Keibel takovéto 
útvary a nemohl další osud jich zkoumati; zdůrazňuje však ve své práci, 
že počátky těchto divertikulů vycházejí čistě z epithelu a teprve sekundárně 
se zúčastňuje mesodeim. 
V referátu praví O p p e I, že neví, proč Keibel pomýšlí na vše 
možné, na pupeny smyslové ano i docela na počátky vlasové, aniž by 
k tomu poukazoval, že útvary ty upomínají na intraepitheliální žlázy 
a podobné popisuje O p p e 1 sám jako zacházející počátky žláz. 
L e w i s a T h y n g 3 ) (Fewis, E. T. and F. W. Thyng, The regular 
occurance of intestinal diverticula in embryos of the pig, rabbit and man. 
Amer. journ. of anat. Vol. VII. Nr. 4) sdělují nálezy střevních divertiklů 
u embryí prasete, králíka, kočky, ovce a člověka. Nalézají se zpravidla 
ve tvaru knoflíkovitém. Podobné útvary nalézají prý se podél žlučového 
měchýře a žlučových vývodů. Mohou dávati původ žlázové tkáni (játra 
a pankreas), mohou však též zacházeti i úplně vymizeti, jak se zpravidla 
stává, avšak mohou dávati původ odšněrovaným cystám a epithelovým 
ostrůvkům. Má se na ně hleděti jako na hlavní příčinu vytvářejících se 
akkcessorických částí pankreatu. Z nich vytváří se též permanentní di- 
vertikle žlučového měchýře. 
b Dle referátu. Schwalbe, Jahresberichte uber die Fortschritte der Anatomie 
und Entwickelungsgeschichte fůr das Jahr 1909. 
2 ) Dle referátu. Oppel. Ergebnisse der Anatomie und Entwickelungs- 
geschichte. Merkel-Bonnet XVI. B. 1906. i i 
3 ) Dle referátu.' S o b o t t a. Jahresbericht uber die Leistungen u. Fortschritte 
in der Anatomie und Plrysiologie. Waldeyer a Posner. Bericlrt uber das Jahr 1908. 
LI I. 
