o 
Zabýval jsem se proto studiem diagramu květního této čeledi a výsledky 
svého studia podávám v této práci. — Svému drahému učiteli, prof. 
Velenovskému, vzdávám za veškeru pomoc a za všechny rady nejsrdeč- 
nější dík. 
Hc % 
* 
Mezi rostlinami krytosemennými zaujímá čeleď Ranunculaceae 
svým diagramem květním zcela zvláštní postavení. Především vytknouti 
sluší, že diagram není u celé čeledi ani přibližně stejný, jak jsme to zvyklí 
vídati u velké většiny čeledí rostlin krytosemenných. Laik jistě by nezařadil 
sasanku, pryskyřník, oměj a samorostlík do jedné čeledě. Nejdůležitějším 
společným znakem všech rodů celé čeledi jest hemicyklic plánu květního, 
totiž spirální postavení vlastních pohlavních částí kvetu. Hemicyklie 
vyskýtá se jen u malého počtu čeledí Angiosperm, kdežto převážná většina 
má květv eucyklické, to jest veškeré části květní stojí v uzavřených kruzích. 
Hemicyklie jest jistě stavem původnějším než eucyklie, uvážíme-li, že 
květy původních Angiosperm byly asi veskrze acyklické jako jsou květv 
všech Gymnosperm. Z acyklie patrně vyvinula se nejprve hemicyklie, 
jakou vidíme právě u Ranunculaceí, z této pak dále eucyklie, jež ustálena 
jest již u většiny Angiosperm. Ba v samotné čeledi Ranunculaceae 
můžeme postup ten pozorovati, neboť některé rody mají květy veskrze 
acyklické, kdežto jiné již vyznačují se eucyklií v plánu květním, nebo 
aspoň se jí značně přibližují. Ještě více nám to potvrzují čeledi příbuzné 
Ranunculaceím, na jedné straně Magnoliaceae a Anonaceae, snad ma- 
teřské, dřevnaté čeledi Ranunculaceí, jež mají květy většinou acyklické, 
na druhé straně Berberidaceae, jež mají již květy veskrze eucyklické. 
Uprostřed stojí Ranunculaceae se svým variabilním diagramem, kolísa- 
jícím mezi acyklií a eucyklií. Chceme v následujícím ukázati, kam až sahá 
tato proměnlivost diagramu květního u této čeledě a pak vrátíme se opět 
k jejímu významu. 
Sleduj eme-li diagram květní různých rodů a druhů čeledi Ranuncu- 
laceae, ohledávajíce při tom pokud možno velký materiál, můžeme sta- 
novití následující okolnosti: 
1. Diagram není stejný u různých rodů čeledi. 
2. Diagram není stejný u všech druhů téhož rodu. 
3. Diagram není stejný u všech individuí téže specie. 
4. Není přesných hranic mezi jednotlivými částmi květními. Tvary 
přechodní jsou časté. 
5. Květ není ani na venek určitě ohraničen. 
6. Zvracení plánu květního k acyklii. 
7. Náchylnost k eucyklií a k rozlišování kalicha a koruny tam, 
kde toto rozlišení ještě provedeno není. 
Budeme nyní jednotlivé tyto body probírá ti a uvedeme pro každý 
pokud možno nejvíce příkladů. 
Lili. 
