3 
1. Diagram mění se u různých rodů čeledi. S tímto bodem nebudeme 
se dlouho obírati, jelikož museli bychom uvádéti věci již všeobecně známé, 
.ač již vytknutí této okolnosti jest důležito, neboť málo kde u různých 
rodů téže čeledi přicházejí tak různá čísla jako u Ranunculaceí. Pře- 
devším však musíme vytknouti, že některé rody — na př. celá skupina Ane- 
moneae a skupina Clematideae mají okvětí jednoduché, nerozlišené v kalich 
a korunu, kdežto ostatní rody mají zcela zřetelně rozlišený kalich a korunu, 
ať již tento kalich jest korunovitě zbarven a koruna vyvinuta v podobě 
nektarií, nebo ať je kalich zelený a koruna skutečně korunovitě, živě 
zbarvena. Nenajdeme jiné čeledi, kde by u některých rodu bylo okvětí 
skutečně (nikoliv vzniklé zakrněním kalicha neb korun} 7 ) , jednoduché, 
ii druhých však zřetelně rozlišené v kalich a korunu. Tato okolnost jest 
známkou původnosti diagramu květního Ranunculaceí, neboť jest vidno, 
že se tu skutečně kalich a koruna z jednoduchého okvětí teprve diferencují. 
Nebudeme podrobně uváděti čísla, dle nichž okvětí jest u jednotli- 
vých rodů založeno, není to vlastně ani možno, jak uvidíme v následu- 
jících kapitolách, můžeme pouze uvésti čísla, jež u jednotlivých rodů se 
vyskýtají nej častěji. Tak u r. Anemone nej častěji se vyskytuje číslo 6, 
vlastně 2 x 3, u příbuzného rodu Thalictrum však již nej častěji přichází 4. 
U skupiny Ranunculeí a Helleboreí dominuje 5, ač nemůžeme to říci 
o všech rodech. U Helleboreí vlastně jen kalich bývá 5-četný, kdežto 
koruna jest 8-četná. U některých druhů různých rodů Ranunculaceí 
vyskýtají se i čísla větší v okvětí; nelze tu mluviti ovšem o tom, že plán 
květní jest dle tohoto čísla založen, neboť tu zpravidla jednotlivé části 
květu netvoří již uzavřené kruhy, nýbrž stojí ve spirále, která přímo pře- 
chází do spirály tyčinek a karpellú. 
2. Diagram není stejný u druhů téhož rodu. Ani tímto bodem ne- 
budeme se dlouho obírati. Můžeme sice tento zjev pozorovati i u některých 
rodů jiných čeledí, ale nikde v takové míře jako zde. Každý může si v kte- 
rékoliv systematice probírati jednotlivé druhy rodů Ranunculaceí a uvidí, 
jak různá čísla okvětních lístků se vyskýtají. Tak tomu jest na př. u r. 
Anemone. Naše obecná sasanka A. nemorosa má nejčastěji květy s okvětím 
šestičetným ve 2 kruzích střídavých. Jí blízce příbuzná A. ranunculoides 
má již květy nejčastěji 5-četné, stejně jako A. silvcstris, kdežto všechnv 
Pulsatilly mají okvětí 6-četné jako A. nemorosa. Jiné anemonky mají 
však počet okvětních lístků daleko větší, tak A. Baldensis má již 8 — 10 
lístků okvětních, A. Apennina 12 — 14, A. decapetala 10 — -12, A. blanda 
16 — -20, A. japonica a A. pavonina ještě větší počet lístků okvětních. U r. 
Thalictrum mají některé druhy okvětí 4-četné, jiné 5-četné. Stejně tak 
tomu jest u r. Clematis, Actaea a Cimicifuga. — U r. Ranunculus většinou 
přichází v kalichu i koruně číslo 5, avšak sekce Batrachium, Callianthemum 
a rody Hamadryas a Oxygraphis, blízce příbuzné, mají již zpravidla počet 
lístků korunních daleko větší. Také r. Ficaria, dříve jen co sekce r. Ra- 
nunculus stavěný, má od něho značně odlišný diagram. U r. Adonis jen 
LITI. 
1 * 
