G 
Je-li lístků okvětních 7, staví se onen 7. před jeden ze tří lístků 
vnitřních, tak že se zdá, jakoby na místo jednoho stály tu dva. Podobně 
při 8 a 9 lístcích okvětních stojí další 7., 8. a 9. lístek vždy před jedním 
lístkem vnitřního kruhu 3-četného, poněkud stranou, tak jakoby každý 
rozdělil se ve dva. (Obr. 1., II., III., IV.). 
Postavení toto svedlo právě Pavera a Baillona k názoru^ že se zde 
lístky rozmnožují dedoublováním. 
E i c h 1 e r zcela správně to vykládá tím, že zde prostě v genetické 
spirále přestupují další lístkyr, při čemž divergence V 3 blíží se 2 / 5 , pročež 
právě stojí ony 3 další lístky před 3 předchozími a posunuty poněkud 
stranou. Avšak ohledáváme-li velký počet květů, shledáme, že lístky 
vždy toto postavení nezachovávají, zvláště ne při sudém počtu lístků, 
nýbrž jeví snahu postaviti se do 2 střídavých kruhů. Však o tom později. 
Eichler kreslí jen 3 případy postavení lístků, ale skutečně jest jich mnohem 
více, zvláště bereme-li i zřetel k různému počtu lístků involukrálních. 
(Viz obr. 1). 
Jiné druhy r. Hepatica, jako H. coerulea nebo H. angulosa, H. trans- 
silvanica shodují se s naší obecnou podléštkou, s tím rozdílem, že mají 
lístků okvětních větší počet, Číslo 6 u nich se ani nevyskytuje, tak jsem 
pozoroval u H. coerulea !■ — 9 lístků okvětních, u H. angulosa 9 — 11, u H. 
transsilvanica 8' — 12. 
U sasanky hajní, Anemone nemorosa, můžeme pozorovati totéž 
co u podléštky. Počet lístků okvětních jest nej častěji 6 a sice jak jsme 
již uvedli jen asi 30% květů má větší počet lístků okvětních. Počet ten 
může rovněž stoupati až na 12. Také postavení lístků jest podobné jako 
u Hepatica triloba, je-li jich (í, stojí ve 2 kruzích po 3, při 7, 8, 9 mají zas 
podobné postavení, jako jsme to viděli u podléštky. Příbuzná však A. 
ranunculoidcs má již počet lístků okvětních daleko ustálenější, téměř vždy 
najdeme u ní 5 žlutých lístků. Podobně u A. silvesírls jest číslo 5 konstantní. 
U obou těchto druhů najdeme sice též květy s 6 lístky okvětními, ale po- 
měrně dosti zřídka. Zajímavo jest, že u Ranunculaceí všude proráží číslo 
5, i v rodech, kde jinak se vyskytují čísla jiná, a že tam, kde se ustálilo, 
již nerado se zvrací. — U A. ranunculoides bývá to obyčejně prvý, termi- 
nální květ, který jest 6-četný, kdežto postranní vyrůstající v úžlabí jed- 
noho, dvou, někdy i všech tří listů, jsou vždy 5-četné. *) U jiných, zvláště 
cizích druhů sasanek počet lístků okvětních bývá větší a opět podobně 
variruje asi jako u naší sasanky hajní, tak na př. u A. apennina mezi 
10 a 15, u A. palmata mezi 10 a 16, u A. hortensis mezi 9 a 12, u A. de- 
capetala 7 a 10. atd. — R. Anemone je vůbec v tom směru nej variabilnější 
z celé čeledi. 
*) V tom případě, že vyrůstají květy v úžlabí všech 3 listu, jak tomu bývá 
často i u A. silvestris a vždy u A. multifida a A. virginiana, a přerůstají květ termín;'. lni 
nesouce po případě další květy postranní, máme tu charakteristické květenství, 
jež V elenovskv v III. díle své Srovnávací Morfologie nazval trichasiem. 
LI II. 
