12 
střídají. Někdy není však vyvinut stejný počet lístku kališních a nektarií, 
na př. oněch 5, těchto 4. Počet tyčinek při tom kolísá asi mezi 8 a 15. 
U r. Nigella, ať již jest to druh N. sativa, arvensis nebo damascena, 
jest normální počet lístků kališních 5, počet kornoutko vitých nektarií 
odpovídajících petalům nejčastěji 8. Zase však počet těchto nektarií 
značně variruje, počet kališních lístků však jest konstantnější. 
U N. sativa jsem nalezl následující případy: 
5 lístku kališních 
5 nektarií 
(jen 1 x) 
5 „ 
6 
5 ,, 
7 
5 ,, 
8 
(nej častěji 
5 ,, ,, 
9 
5 „ 
10 
6 
6 
(i 
8 
6 
10 
Všechny tyto případy našel jsem i u ostatních druhů. — U druhů 
N. sativa a damascena udávají se v literatuře někdy se vj^skytující plné 
květy, tím, že tyčinky mění se v lístky tvarem i barvou podobné pelalům. 
Na tomto místě zmíniti se musím, že u N. sativa 
našel jsem lístky kališní částečné jen rozdělené, ano i sou- 
visející jen svými basemi, z čehož by plynulo, že počet 
lístků kališních rozmnožuje se zde dedoublací, jako jsme 
to již uvedli u r. Thalictrum. (Obr. 4.). Myslím však, že 
zde u r. Nigella nelze vysvětliti všecky případy většího 
počtu lístků kališních dedoublováním, nýbrž že někdy roz- 
množuje se počet jich prostě tím, že v genetické spirále další 
člen vyvine se jako lístek kališní, jak to vykládá E i c h 1 e r 
Obr. 4. Nigella 
sativa : 2 lístky 
na basi spolu 
související. 
vůbec u všech Ranunculaceí. — Proti Eichlerovi musíme 
však akcentovati, že skutečně přece u některých Ranun- 
culaceí vyskvtá se dedoublování lístků okvětních, tedy 
u rodu uvedených Thalictrum , Nigella a jak ještě dále 
uvidíme u r. Clematis. 
R. Trollius. U našeho upolínu T. curopaeus jest diagram květu 
velice proměnlivý. Zpravidla zevně stojí 5 lístku, jež jsou napolo koruno- 
vitě zbarveny, takže mohli bychom je pokládati za kalich, avšak ani počet 
jich ani postavení není konstantní; velmi často netvoří uzavřeného kruhu, 
nýbrž zřetelně pokračují v spirále v další lístky okvětní, od nichž ani zbar- 
vením nebývají odlišný, leda jen první 3. Dále následuje ve spirále 6 — 10 
lístků korunních, jež přecházejí ještě dále v rozmanitý počet (6 — 20) 
úzkých, temnějších plátků, jež tvoří přechod k tyčinkám, čemuž nasvěd- 
liii. 
