15 
Co platí o rodu Delphinium, platí i o rodu Aconitum. Počet lístků 
kališních, tvořících zevní 5-četný kruh korunovitě zbarvený, jest na- 
prosto konstantní; počet korunních lístků, jež vyvinuty jsou jednak v po- 
době dvou t. zv. „koníčků", tedy nektarií, jednak v podobě rudimen- 
tárních pentliček, variruje jen tak dalece, že počet těchto rudimentů bývá 
menší, tak u druhu A. Lycoctonum bývá jich vyvinuto 3 — 1, u A. Napellus 
h — 5, podobně i A. variegatum, takže počet petalň vůbec tu bývá 8 nebo 
7, tedy jako u r. Adonis. Tato variace od většího počtu 8 na 7, po př. 
na 5 nebo 3 (A. Lycoctonum) nemá ovšem pro nás velkého významu, zvláště 
když se jedná jen o další zakrnění petalů již více méně zakrnělých. — Je- 
nom v jediném případě nalezl jsem u A. variegatum v helmici 3 nektaria 
a vedle toho 6 rudimentárních pentliček, takže korunních lístků bylo pak 
celkem 9. Tento případ má ovšem pro nás daleko větší význam, neboť 
tu se skutečně počet rozmnožil nad normální původní počet. 
Jeví se nám tedy r. Delphinium a Aconitum oproti ostatním rodům 
čel. Ranunculaceae daleko ustálenějšími ve svých květech a musíme si 
to vysvětliti tím, že květy zygomorfické jsou vždy ustálenější než pra- 
videlné. Co se týče častého vyskytování se pelorií u těchto rodů, nemu- 
síme se o nich šířiti, jelikož týkají se tvaru lístků okvětních a nikoliv jich 
počtu. 
4. Není přesných hranic mezi jednotlivými částmi květními. Časté 
jsou tvary přechodní. V předešlé kapitole jsme ukázali, že počet členu 
jednotlivých částí květních kolísá a jaksi více méně jedna část se roz- 
šiřuje do oboru části druhé. S tím úzce souvisí vy- 
skytování se tvarů přechodních, jež náležejí jaksi 
částečně do oboru 2 částí květních. Tvary přechodní 
vyskytují se i jinde ve květech různých rostlin kry to- 
semenných, ale nikde nejsou zjevem tak častým jako 
u čel. Ranunculaceae. Budeme tedy zase postupně 
u jednotlivých rodu přechodné tvary, kde se vysky- 
tují, uvádět i. 
Hned u naší podléštky, — Hepatica ťriloba, 
vyskvtují se přechodné tvary mezi lístky okvětními 
a tyčinkami dosti často. Tvar vykazují rozmanitý, 
zbarveny jsou zpravidla modře a jeví často zakrnělé 
prašné pytlíčky - — - tedy zjevná staminodia. (Obr. 6.). 
Postavení ve kvetu mají stejné jako v jiných pří- 
padech dokonalé přebytečné (přes 6) lístky okvětní. 
- — - Stejná staminodia, tedy tvary přechodní mezi 
lístky okvětními a tyčinkami, vyskytují se též u 
obecné A nemone nemorosa dosti často, zvláště na stanoviskách, kde vůbec 
květy mají více lístků okvětních, řidčeji vyskytují se A. ranunculoides. 
U r. Pulsatilla a Thalictrum jsem jich nepozoroval. 
Obr. 6. Hepatica triloba. 
Přechodní tvary od líst- 
ků okvětních k stami- 
nodiím. 
Lili. 
