16 
U r. Ranunculus jsou dvě takové kolísavé hranice ve květu, totiž 
mezi kalichem a korunou a mezi korunou a tyčinkami; mohou se tedy 
vyskvtovati přechodní tvary dvojího druhu a skutečně se také vyskytují. 
— Jak již výše jsme se zmínili, najdeme dosti často u R. acris pouze 4, 
3, ba někdy dokonce jen i 2 zelené kališní lístky, kdežto místo ostatních 
stojí lístky^ úplně se rovnající petalům. Musíme je počítati ke kalichu, 
jelikož stojí s ostatními zelenými v kruhu, ale podobou i barvou jsou to 
petaly, majíť i na basi nektarium šupinkou zakryté. Totéž vyskytuje 
se i u jiných druhů, na př. u R. lanuginosus. — Skutečných přechodných 
forem přechodních mezi sepaly a petaly jsem u těchto druhů nenašel. 
Za to však velmi často můžeme takové přechodní tvary nalézti u druhu 
R. auricomus, kde bývají lístky částečně zelené, částečně žlutě zbarvené, 
též různé velikosti při tom. 
Mezi korunou a tyčinkami vyskytují se tvary přechodní u velmi 
četných druhů dosti často. U druhu R. acris můžeme nalézti je v různé 
podobě a velikosti; některé zase jsou 
zjevná staminodia, která nesou i zakr- 
nělý pytlíček prašný. (Obr. 7.). 
Konečně zmíniti bychom se mohli 
i o tvarech přechodních mezi tyčinkami 
a karpelly, jež se v literatuře u někte- 
rých druhů uvádějí. W y d 1 e r uvádí je 
u druhu R. auricomus, G r e e n e u R. 
hebecarpus var. pusillus. 
Také u Myosurus minimus vysky- 
tují se přechodní tvary a to jak mezi 
lístky kališními a nektariemi tak i mezi 
nekt áriemi a tyčinkami. Když jest počet 
nektarií menší než 5, tedy 4 neb 3, jest 
patrno, že na místo nich vyvinuly se ty- 
činky, což také jest důkazem toho, že 
hranice mezi nektariemi a tyčinkami není určitá, jakož i není mezi sepaly 
a nektariemi. 
U r. Adonis opět se vyskytují dvojí tvary přechodní jako u rodů 
předešlých. U A. aestivalis někdy můžeme nalézti lístky, které jsou čá- 
stečně zelené a částečně načervenalé, tedy přechodní tvary mezi sepaly 
a petaly. Uvnitř kruhu korunního najdeme též někdy uzounké lístky 
v počtu 1 neb 2, zjevná to staminodia. Také u druhu A. vernalis můžeme 
nalézti podobná staminodia, po případě nesoucí zbytky prašníků. 
U našeho orlíčku, Aquilegia vulgaris, jeví květy v zahradách náchyl- 
nost k plnění tím, že tyčinky mění se v petaly s ostruhami, jež po pří- 
padě, následují li ve více kruzích za sebou, se jako kornouty papírové 
Obr. 7. Ranunculus acris. Přechody 
od petalů k staminodiím. 
Lili. 
