20 
u nichž veškeré lístky kališní rovnaly se petalům, ale dokonce pod 
květem na stopce se podobný petaloidně zbarvený lístek nalézal. 
U téhož druhu uvádí Masters případy, kdy byly lístky kališní vy- 
vinuty jako zelené dělené listy. 
Také u r. Helléboru s vyskytují se 
přechodní tvary od lístků kališních 
k listenům. Na př. u H. Kochii na 
stopce květní stojí dva zubaté a dě- 
lené listeny. Nalezl jsem však květy, 
kde jeden z lístků kališních byl stejně 
vytvářen jako listen a mimo to ještě 
jeden přechodní, poněkud dělený. Při 
tom jeden kališní lístek měl na basi 
částečně vytvořené nektarium. (Obr. 8). 
A. Braun uvádí podobný případ 
u H. foetidus, kde jednotlivé lístky 
kališní podobaly se vegetativním listům 
a při tom ještě byly poněkud od květu 
vzdáleny. — Naopak opět se stává, že 
jinak tuhé, nahnědlé listeny na stopce 
pod květem se zveličují a nabývají barvy i velikosti lístků okvětních, tak 
zvláště u druhu H. niger. 
U Trollius europaeus vyskytuje se někdy zajímavý případ peta- 
loidně zbarveného listenu, stojícího dosti hluboko pod vlastním květem; 
někteří pokládají jej za korunovitě zbarvený listen, jiní za jeden z lístků 
okvětních posunutý dolů na stopku květní. Neměl jsem příležitost 
případ takový ohledávati, nemohu proto rozhodnouti, který názor je 
správný, ale opět nám případ ten demonstruje onu neurčitost hranice 
květní na venek. 
Stejný případ uvádí se v literatuře i sám jsem měl příležitost po- 
zorovati u r. Caltha. Na stopce květní nachází se petaloidně zbarvený 
lístek, při čemž počet okvětních lístků jest zcela normální, totiž 5. Dlužno 
ho proto považovati za listen. — - U blatouchu vyskytuje se ještě jiný, 
velice zajímavý případ, totiž stává se, že kalich jest celý sezelenalý, při 
tom však některý z lístků kališních posunut jest níže na stopku a po pří- 
padě v úžlabí jeho vyrůstá další květ (W e b e r, Masters, E n g e 1- 
m a n n) . 
Nej důležitější doklady pro tvary přechodní mezi kalichem a listeny 
poskytují nám však druhy r. Paeonia, neboť u nich můžeme skoro vždy 
sledovati postupnou přeměnu assimilačních listů až k typickým lístkům 
kališním. U obecné P. officinalis můžeme nalézti vedle krátkých a misko- 
vitě prohnutých sepalú lístky na konci více méně prodloužené, jež tvoří 
pozvolný přechod k listenům někdy těsně pod samotným květem stojícím. 
— Nej lepší příklad tohoto pozvolného přecházení od listů ke kalichu 
Obr. 11. Ranunculus auricomus: Pře- 
chody od petalů k tyčinkám (nahoře) , 
jeden lístek z póla kališní, zpola ko- 
runní (dole v levo), přechodní lístky 
kališní k listenům. 
LI II, 
