Poměr 
13 
dříve zmíněný jest zde 
10-9 , . . 
2ŤT aS1 
1 
98 
-.Vidíme, 
že zákon přímky jest splněn s přesností, jakou možné chyby pozorovací 
vůbec dovolují očekávati; konkavita nebo konvexita grafu je vyloučena. 
V následujících úvahách o některých stránkách popisovaného zjevu 
nejsou jednotlivá užitá data vypočtena na základě úměrnosti mezi v a V 2 , 
nýbrž jsou z pozorování interpolována. Za tím účelem zhotovena na milli- 
metrovém papíře ve velmi velikém měřítku (y — 1 mm znázorněn 1 event. 
2 cm, V- = 1000 (abs. elst) 2 = 5 cm) grafická znázornění pozorování, 
v nichž jednotlivé body spojeny jemnými přímkami, na nich odečítáno 
s přesností dostihující přesnost pozorovací. 
Závislost výchylky na množství. 
Další úlohou jest zjistiti závislost výchylky paprsku — označme 
ji nyní v, — na sekundovém množství u vody z trubice vytékající, když 
ovšem potenciál je nezměněně týž. Aby závislost tato za různých délek 
paprsku a u všech třech trubic mohla býti jištěna, vybrány z grafů 
hodnoty v za potenciálu V 2 = 2200 t. j. V — 46-93 elstat. jednotek 
= 14070 Volt, a vzdálenosti od stěny 7-30 cm. Ježto patrně úchylka 
klesá, stoupá-li množství vody, zkoušena nejprve nejjednodušší závislost 
obrácené úměrnosti čili 
u . v = Const. 
Ale hodnoty součinu množství x výchylka jeví chod! U prostřední 
trubice není význačným, ač hodnoty ty jeví tendenci vzestupnou, avšak 
u trubice nejširší se stoupajícím množstvím zřejmě stoupají, u nejužší 
klesají. Vyhledány tedy logarithmy výchylky a množství, log v a log u 
a nanešeny v systému souřadnic. Ukázalo se, že grafické znázornění 
vztahu mezi nimi dává v mezích pozorovacích chyb přímky a to pro jednu 
a tutéž trubici přímky navzájem rovnoběžné. 
Sklon přímek závisí pouze na průměru trubice, z níž voda vytéká, 
nikoli na vzdálenosti od otvoru, v níž měříme, tedy na „délce paprsku". 
Pouze za délky velmi malé (6-23 cm) jeví se vliv blízkosti otvoru. Lze 
tudíž vztah mezi u a v vyjádřiti vzorcem 
nebo jednoduše 
log v — log C — k . log u 
v . u K = C. 
Při tom konstanta v. závisí pouze od průměru trubice, ne od délky 
paprsku (pokud tato není velmi malá), na níž ovšem konstanta C závisí. 
Nejlépe nás o všem, co řečeno, přesvědčí tabulka III. a diagramm II., 
v nichž podán vzor, jak výpočet byl veden. 
LVI. 
