61 
, te ,i i alla förhållanden lösligt barytsalt. Man af- 
' j ,uis tar lösningen i barytvatten LiJl dess den be- 
p ynner intorka, och al häller den koncentrerade 
Vätskan från det fellinsyrade saltet, eller intorkar 
alldeles och löser i ganska litet vatten, ha rytsaltet 
ut fä Hes med alkali, silas och syran fälles ined 
saltsyra. Den liknar alldeles fellinsyran och be- 
håller sig efter torkning jordformig och affärgan- 
£ ] e . Sammanbakar den utfällda syran mer eller 
fcindre under torkning, så håller den biiinhaltiga 
syror, h’ån hvilka den med eter måste renas, på 
det sätt, att syran löses i så litet eter som möj- 
ligt och afhälles från den olösta raagman, och 
detta kan behöfva att efter upplösning i alkali 
och utfall ning med saltsyra än en gång omgöras, 
särdeles då den är blandad med cholsyra, hvars 
öfvergång till krislallisation bör afbidas, innan 
eter-lösningen afsättes. Den smakar bittert som 
fellausyråpp, smälter i kokande vatten, som löser 
litet deraf och blir grumligt under afsvalning. 
Den löses lätt i alkohol och temligen betydligt 
i eter. 
Den ger lättlösta salter med alkalier och al- 
kaliska jordarter, hvilka afdunstade, kallt eller 
varmt, lemna spruckna, genomskinliga, gummilika 
massor, af bitter ga Ils ma k, skumma i upplösning 
såsom tvål, och fällas ur sin upplösning af kol- 
syrade och kaustika alkalier, äfven som af alka- 
liska cldorurer, alldeles såsom fellina terna. 
Barytsaltet intorkar till en gummilik massa, 
som i midten upphöjer sig i form af en rund 
kiiöl, är lösligt i vatten och alkohol i alla för- 
hållanden. Om man misstänker deri en halt af 
fellinsyra , så kan denna lätt afskiljas genom en 
ström al kolsyregas, h varvid en magma bildas, 
som innehåller bifellinat och bifellanat af baryt- 
