d 
63 
Jaaka eller blifva plåsterlika, men de äro lika 
som de al fellinsyran i allmänhet lösliga i al- 
kohol. 
Fellansyran bildar en bilifellansyra, och med 
saltsyra ett dyslysin, som jag ej närmare under- 
sökt. 
Jag bör till slut erinra, att flera af de egen- 
skaper jag i Lärboken tillagt fellansyran, tillhöra 
eholsyran, med hvilken jag vid de första under- 
sökniugarne hade den blandad. Möjligt är ock, 
att den kunde vara en isomerisk modifikation af 
chöLsyran , som ihärdigt behåller den egenskapen 
att h varken ensam eller i salter kristallisera , men 
som, under vissa omständigheter, öfvergår i den 
kristalliserande modifikation. Derom torde den 
elementära analysen framdeles kunna upplysa. 
9. Cholansrra. 
Förekommer i bilis bubula spissata, vid hvars 
analys jag anfört huru den erhålles. 
I sitt fullt rena tillstånd bildar den ett hvitt, 
löst och lätt pulver, som färgar af sig. Den sma- 
kar i början intet, men efteråt svagt bittert. Den 
löses föga i kokande vatten, som dock blir mjöl- 
kigt under afsvalning. Den löses lätt i alkohol 
och återstår, efter dess afdunstning, i form af en 
genomskinlig massa. Den löses föga i eter och 
sammanbakar icke deri. 
Med alkal ien i a ger den salter, som smaka 
hiltert och torka in till gummilika massor. Öfver- 
skott på alkali i någon mängd utfäller dem. Fri- 
villigt afdunstade i Öppen luft, lösas de icke mera 
hillt i vatten, emedan kolsyran bildat olösligt 
bicholanat. Aunmoniaksaltet utfäller i kokning ett 
pulverformigt bicholanat, h varigenom denna syra 
é 
