79 
1 hlifvit förstörd eller djupt begraf- 
»‘^'^'dduvial-lager. Mig vill det synas att 
ven "t .j "ens-saråling, till hvilken man re- 
e» ¥‘ k ™ Werstället för de flesta i Skandma- 
jän känner anledning att efter- 
,ieu, .f ar 7 e S år, än att pä dem bygge 
S“ k; ! ' lf “i| es om deras härkomst från ett mot- 
L 'tt 'väderstreck. Herr HoFfMAN Bångs sa kal- 
, f Madrepoiit-sandsten, som jag ej forr blft- 
^'uppmä/ksam på, och som, så vkltjag vet, ej 
, V . såsom Svensk beskrifven, såg jag nu t fast k lyft 
“i Silli, a ställen under resan. Han t.llhor 
Sika bildnings perioder t. ex. flötssandstenen vr 
Ihmsåsa visar honom der och hvar tydlig och 
väcker; han träffades i öfvergångs-sandsten so- 
der om Calmar och vid Ryssby 1* mil norr om 
nämde stad; Lill och med i den äldsta qvartz- 
sand stenen, vid Hardeberga och Cimbiitshamii, 
träffar man stundom samma textur. Det voie 
j hög grad önskvärdt och skulle i betydlig mån 
befordra fortgången af det geologiska studium hos 
oss, om någon af våra yngre förtjenstfulla bergs- 
män ville gifva oss en utförlig yltre beskrifning 
öfver våra Svenska bergarter. 
D) Till Geologien hörer äfven fenomenet 
af landets höjning och sänkning i olika trakter. 
Det har länge varit en känd sak att Skandina- 
viska vallen höjer sig och att denna höjning blir 
märkbarare och starkare ju mer man närmar sig 
Nordkap vid Nordsjöns kust eller Torneå vid 
Östersjöns. Att deremot Skandinaviens sydligaste 
del sänker sig, ehuru blott småningom och nä- 
stan oförmärkt, har först i sednare åren blifvit 
' - • ^ ^ 
iakttaget, hvarföre hvarje bidrag, som styrket 
detta märkvärdiga fenomen, icke torde sakna in- 
tusse. Under en resa till Trelleborg och trak- 
