80 
Len deromkring denna sommar, erhöll . jag 
lioa nya bevis. Den gamla byn Trelleborg 
ger långs hafskusten och har en huf vudgata \- Atl 
igenom sig från ö. Lill V. Bakom gardarna * 
der om galan ligga trädgårdar, som stracka s ig 
ner mot hafvet. Mellan dem och slianden V n r 
förr en bred väg med en rad storre piltracl ^ 
h vardera sidan. " För några år sedan, under ei) 
storm, bortsköljdes den yttre pdraden och nu 
står hafvets yta högt öfver de ställen, der pj, 
larna förr hade sina rötter. Vidare: i de träd. 
trårdar, som ligga mellan hafstranden och soff ra 
husraden, träffar man vid gräfnmg stengat 0r 
som ligga 3 Lill 4 fot under jordytan, hv.lk et 
dock äfven träffas i andra gamla städer, nie n 
här ligga de nära nog i niveau med den bred- 
vid liggande hafsytan. Min värd hade för lidet 
år fällt ett stort och gammalt päronträd, under 
hvars åt sidorna utspärrade röttei en saclan sten- 
gata fanns på mer än 3 fots djup under jord- 
ytan och nästan i niveau med hafsytan. Älven 
hade man på ett ställe funnit tydliga qvarlefvor 
efter en bakugn djupt i jorden och föga öfver 
hafsytan. Långs stranden vester om byn ocli 
ända ut mot Fogel viken, ligger en rad af hus, 
mest bebodda af fiskare. Flera af de gamla, som 
jag frågade om de ej tyckte att stranden låg 
längre från deras hus nu än i deras unga dagar, 
försäkrade mig att husen tvertom nu lågo när- 
mare sjön än förr. Vidare: parallelt med stran- 
den ligger en grus- och stenås, kallad Görabac- 
ke/i, som jag i nästa artikel kommer att utför- 
ligare omtala. Under denna ligger en bäcld al 
bränntorf, som sträcker sig dels åt sjösidan ut 
wider hafsytan till betydligt afstånd från stran- 
den 
