47 
1 • , .nolöses och bilda da en mjuk ex t ra k t- 
! som den II, f ligyidum, oni det är tillräck- 
1'Vkoncentrladt, häller ingen ting upplöst. Att 
hg 1 konc ® k bilda basiska salter, visar fallnm- 
fcl Toknin» med blyoxid, eller i blandning med 
f" ! ,,t ksyrad blyoxid, som också iir löslig i 
Ä a Ägera/ alkaliskt pé lakmus . . 
“ Bilifelliusyrån ntfalles så väl ur sm losnmg . 
vatten, som ur lösningen af dess salter, al svat- 
L e i s y r a, salpetersyra och saltsyra, i lorm af en 
nlästerlik massa, som, knådad i det sura vattnet, 
antager ett strimmigt, silkesglänsande utseende, 
och °som , då mineral-syran afhälles, löses åter i 
L n t vättcn» ,, i 
Den fä lies deremot icke af ättiksyra, och om 
den blandas med ett ättiksyradt salt och aldun- 
stas, så får man ett bilifeliinsyradt salt och ät- 
tiksyran utjagas. Denna omständighet kan begag- 
nas att ur blandningen af bilifellinsyrade salter med 
cholsyrade, fellansyrade, cbolinsyrade &c. utfälla 
dessa först med ättiksyra, h varefter sedan bilifel- 
linsyran utfälles med saltsyra. Men dervid in- 
träffar alt, om lösningen håller mer bilin än som 
tillhörer fellinsyran, så utfällas af ättiksyran klib- 
biga massor af bilicholsyra, bilicholinsyra o. s. v. 
h varefter saltsyra utfäller en ny klibbig massa af 
bilifellinsyra. 
3. Cholinsjra. 
Förekommer i färsk galla i form af bilicho- 
linsyra men i vida mindre q van ti tet än fellinsy- 
ran. Dess utdragande är förut om talad t. Den fås, 
vid behandling med barytvatten, olöst jemte fel- 
linsyrad baryt, från h vilken dess barytsalt skiljes 
genom den fellinsyrade barytens upplösning i al- 
kollol > som lemnar de cbolinsyrade olöst. °För att 
