44 
gjorl många försök att ° s ^ gått bäs[ 
enda ht Y / U Ih” svi- au med mindre kolsyradt n ;u 
är, att behandla syiau met f „ r då en sv 
tron än den förmatt inaLU , ^ af färgen sla £ l 
Sirs&Ji*» »Tisstsr 
lösningen fällda fdUnsyran a ' r™?^ V ' 
nlcn blir i. tovkning e, 
kali gulaktiga losnmgai. „ fävgadt fel 
renhet kan man ge at syran, um ° f , 
lina t, upplöst i vatten, inledes en sti om af kok 
syreas, till dess massan starkt grumlat g 
det är den färgade delen af syran och moj ig 
inblandad cholinsyra, som först falla. 
Om felliusyra öfvergjutes med saltsyra at 1.1, 
så blir den, om en stund, genomskinligare och 
då 
en 
sammanbakad, ocb om den ett par timmar der. 
med digereras kring +90°, eller till oeh med ko- 
kas dermed, så smälter den och bli i vanligen 
svagt gulaktig. Saltsyran upplöser intet, men 
felliusyra n bar förändrat natur och öfvergått tiil 
dyslysin. Denna kropp är olöslig i vatten, i 
kaustikt och kolsyradt alkali, och. föga löslig i al- 
kohol. Kokas den med vattenfri alkohol, som kol- 
het afsilas, så blir lösningen under afsvalnin» 
mjölkig, afsätter sedan en ringa qvantitet af ett 
hvitt pulver, hvaraf ännu mera afskiljes under fri- 
villig afdunstnimr. Det i alkohol olösta är smält 
till en efter afsvalning mjuk kula, som i luften, 
efter alkoholns afdunstande der ur, blir h vit och 
spricker, samt låter sedan sönderkrossa sig till 
samma hvita pulverformiga kropp. 
