39 
n,f är således ett natronsalt. Upplöses det i al- 
I o! af 0.84 och en droppa svafvelsyra tillblan- 
, ' s å faller svafvelsyradt na tron och man får 
daS ’ ur C lösning i alkohol, som ger, under frivillig 
fftoslmng, droppar af fri svafvelsyra emellan en 
’o-inisk syra, från hvilken svafvelsyran kan bort- 
tvättas med litet vatten, h varefter syran icke är 
./ p iLL au igenkänna för livad den är nemligen 
cliolsyra , ty en hinterhalt af bilin har förvandlat 
den i bilicholinsyra ; men afdunstas detta natron- 
.salt i värme, så lemnar den saltet i koncentriska, 
kristalliniska ringar, och slutligen betäcker sig lös- 
ningen med en mjuk kristallini.sk hinna af ytteist 
fina sa mman vä f da mikroskopiska kristaller , en 
egenskap, hvarpå cholsyradt natron igenkännes, 
äfvensom derpå, att då saltet afdunstas frivilligt, 
så blir det gummilikt. Det fanns innehålla äfven 
litet talg- eller margarin-syradt natron. 
2. Felim syra. 
Denna syra, i förening med bilin, synes ut- 
göra gallans egentligen bittra beståndsdel. Det är 
svårt att afgöra, om den finnes i fullkomligt färsk 
galla af ett friskt djur. Jag har nämt, att full- 
komligt färsk galla kan blandas med svafvelsyra i 
hvad förhållande som helst, utan att bilifellinsyra 
utfälles, som dock är olöslig i svafvelsyra, blan- 
dad med en måttlig portion vatten. Deremot ger 
basisk ättiksyrad blyoxid alltid fällning i färsk 
galla, äfven som i lösningen af dess alkoholextrakt, 
och denna fällning utgöres hufvudsakligen af ba- 
sist bilifellinsyrad blyoxid. 
Fellinsyran har i rent tillstånd följande egen- 
skaper: fälld ur ett af dess lösliga salter, är den, 
efter torkning en snöhvit, jordformig, ej det min- 
