35 
}<ris, eller ännu närmare om det bittersöta ämnet 
• yp ruS precatorius, det väcker denna obetydliga 
känsla af sött hufvudsakligast bak i svalget. Om 
i Jeiina ringa dragning åt sött är en bilins natur- 
Jjoa e°enskap, eller härrör af en främmande in- 
blandning, kan jag ieke afgöra. Då nemligen gal- 
lan innehåller salter af feta syror, d. ä. saponifie- 
radt fett, så är det väl också möjligt att den in- 
nehåller detglycerin, som vid deras saponifikaliou 
bli f vi t fritt, och som svårligen låter afskilja sig frun 
bilin, vid de till dettas framställande i isolerad form 
använda metoder. Bilin har ingen lukt, men när 
dess lösning i vatten koncentreras i värme, luktar 
del likt kokadt lim. Det fuktas icke i luften, 
utan spricker i torr luft och ser då, genom antalet af 
fina sprickor, ogenomskinligt ut. Det qvarhåller i 
detta tillstånd en portion vatten, som det förlo- 
rar omkring +140°, h varvid del balfsmälter, pö- 
ser upp till en blåsig massa, som lätt låter rifva 
sig till ett färglöst pulver, b vilket dock i luften 
efter hand upptager det förlorade vattnet å nyo, 
gror ihop och blir samma genomskinliga glänsande 
massa som förut. Det är lösligl i vatten i alla 
förhållanden, och bildar från en icke flytande, ex- 
traktlik massa, ända till en huru utspädd lösning 
som helst, hvilken genom utspädning intet fäller. 
På lika sätt löses det i alla förhållanden i vatten- 
fri och vattenhaltig alkohol, men eter verkar 
derpå så högst obetydligt, att det, utan särdeles 
fel, kan antagas vara deri olösligt. 
Det lälles icke af koncentrerade eller utspädda 
syror, icke ens af garfsyrorna, men de starkare 
syrorna med enkel radikal, svafvelsyra , fosforsyra, 
salpetersyra och saltsyra, förändra i värme dess 
sammansättning efterhand, så att bilifellin- och 
bilieholin-syra ur vätskan utfalla; sedan förstöres 
