2:j 
I Jjyiika bada behandlas på samma sält, 
1 ' llVa C j ,i e t föregående utförligt beskrifvit, och 
c S |'u a ' foilsattes i förnyade omgångar. 
Under denna fortsättning kominer man slut- 
t j i| J e n förut omtalade punkt, att eter icke 
1 »fak il ier någon hilinhaitig vätska, utan lemnai 
!!löst eu magma, som med baryt ger ett i vatten 
1 Hl löst salt, och är antingen bilicholinsyra ensamt 
( ,p er blandad med bilicholsyra , allt elter som 
Lillan innehållit af den sednare eller ej. 
Analys af galla med svafvelsyra var det 
äldsta härtill använda sättet. A i inse nu lätt att 
det icke är en analys, utan en partiell metamorfos 
af gallans hufvudbeståndsdel, bilin. Men det kan 
med fördel begagnas till afskiljande af gallans be- 
ståndsdelar, ur det i vatten upplösta extraktet med 
vattenfri alkohol af intorkad galla. 
Har gallan varit riktigt färsk, så frambrin- 
gar svafvelsyra oftast ingen fällning den, huru 
mycket derat som tillblandas, icke ens eltei 24- 
timmar, om blandningen icke uppvärmes. Detta 
inträffar så väl med alkoliolextraktet, som med 
färsk galla, hvarur man med litet utspädd sval- 
velsyra förut utfällt slemmet. Andra prof af gallan 
grumlas af svafvelsyran genast, men all galla ger, 
efter blandning med en viss portion svafvelsyra 
och utsättande för + 60° till 80° temperatur, en fäll- 
ning, som småningom tilltager i myckenhet och 
bildar ett grönt terpentiulikt lager af bilifel linsyra 
och bilicholinsyra. På ytan afskiljes dervid, elter 
en viss tids fortsatt inverkan, ett fett, som efter 
vätskans afsvalning stelnar, visar sig kristalliniskt 
och kan med lätthet aftagas. Det består liufvud- 
sak ligast af cholesterin, som genom bilins förstö- 
ring af syran blir olösligt i vätskan och flyter upp. 
