19 
, .. upplöses i kol sy rad t natron med 
*>'" Sla - [ lirt kolsyra, I Jjaryl och ollall» mel 
« Mi«lre säkert lyckas Jet, att med svag 
s;llts} i • i ; n I .Ksvran från cholinsyran. 
-P ir T "/Jrf Hel olösta, med biliil 6fver.n*ttad« 
. , mnädes med litet vatten ocli behandlas 
liqvidum i I < b j - dj efLer r edan förut g dua 
ij^vå rvill 'man å nyo fär en plåsterlik bly- 
f rU nl’och bilin upplöst i vätskan, som denna 
w l<iUI -j gr så färgadt, ehuru det alltid är svårt 
WVirsk och ohfekt galla få det fullt färglöst. 
atL “^‘ nKlll användt & svafvelsyra , för att gom 
Irns verkan mera ingripande, sa ar vatskan sui. 
\y\ använder man först kolsyrad bly oxid tdl sy- 
r aus fullkomliga mättning, silar sedan Iran det 
svafvelsyrade blyet och behandlar dereftei i vai- 
ine med blyoxid. Svafvelsyran förenas trögare 
med den rena blyoxiden, än med den kolsyrade , 
mycket luckra re , som hastigt borttager clen. 
Den plåsterlika föreningen behandlas el ter 
samma grunder Som förut, och ger lika produkter, 
och man kan på detta sätt fortfara att dela mas- 
san i med bilin öfvermättade ocli i bilinlria syioi, 
till dess att så litet återstår att det ej lönai loit- 
sä t ta i ngen. 
Jag har i det föregående anfört, att den plå- 
sterlika föreningen med blyoxid skulle utdragas 
först med alkohol, så länge denne något löser, 
ocli sedan kokas med koisyradt natron. Natronet 
utdrager ur blyoxiden lalgsyra och bilicholinsyra , 
som utfällas derur med svafvelsyra, hvarvid bi- 
linhaltig svafvelsyra återstår i vätskan. Jag åter- 
kommer längre ned Lill bilius utdragande ur en 
sådan sur vätska. 
Den fällda syran sammanbakar ocli behandlas 
först med helt litet eter, som utdrager talgsyrau 
