, . i Bvn eller saltsyra af en viss utspäd- 
nlCtl S r v'Hi(Ilas till en annan, icke qväfhaltig syra, 
forvanclias uii , lv^rdr m neral- 
»ing» fÖ rThrleacidecholoidique, hvarvid mineral- 
s ° ml T n annnoniak, sa,nt taurin bilda- 
kunde m vätskan erhällas ganska rent 
deS . 0C ! k -‘ n Inn att gallans i vattenfri alkohol 
kteäLw. ° a vr 1 e ’ 
lo ?' te i kalihvdrat och dermed iange kokade, 
tidtals ersättning af det fördunstade vattnet, 
oc h hållet förvandlas i ammoniak, som med 
vattenångorna bortgår, och i cholsyra som stadnar 
föreuad med alkalit, ur hv.lken den kan med 
di ark are syror utfällas. 
Dessa försök föranledde närmast de forsok af 
m i g , h vilkas resultat jag här ämnar meddela. Det 
visade sig dervid, att gallan innehåller ett eget 
amue, lösligt i vatten, alkohol, syror och alkalier, 
h vilket jag har kallat bilin, och som i Gmelws 
gallsocker är förenadt med ettsalt al na tron; De- 
mA-R.ca.ys choleinsy ra , (det af mig 1806 framställda 
gallämnet) fann jag vara en sur, med Faser for- 
enbar kropp, på sätt Demarcay angifvit; men jag- 
fann att det innehåller minst tvenne syror, och 
ur gammal galla äncla till fyra eller fem, af h vil- 
ka 4 höra till de kopplade syrornas klass, och ut- 
göras af föreningar emellan bilin och egna syror, 
så beskaffade att baser ej afskilja bilin, utan detta 
ingår i ett bestämdt förhållande i deras salter. I 
färsk galla fann jag hufvudsakiigt tvenne syror, 
i i v* inn - b o I I n / I 1 fd lnermu Ar> I » oh A l notmo a A n rl nnrif' 
i gammal galla tann jag dessutom cnoisyra,samt tvenne 
förut okända, fellansyra oeh cholansyra, af b vilka 
de två förra äfvenledes liafva den egenskapen att med 
bilin frambringa kopplade syror. Den metamorfos 
Demarcay anmärkt af den syra han kallar acide 
