85 
brunkols- och stenkolslagren tillkommit, 
oss lll ( ,ru aetta „ ans ka väl kunnat ske under sam- 
° ch a , (re förhållanden, som ännu förefinnas på 
)» a 3 ehuru temperaturen, då de bildades, 
) or( S!i„ kunnat vara i norden högre än nu. 
,ll0j Man hade ur torfbäddeu upptagit några djurs 
h vilka hefunnos liafva tillhört en Ren. 5å- 
s hade äfven renen lefvat i dessa trakter lore 
Pa inträffade öfversvämningen och medan, der 
kMi nuvarande torfbäddeu ligger, fanns ett öppet 
ätten. Men hade här också lefvat menniskor? 
p;, bottnen under torfbäddeu, på sjelfva blåleran 
(uins ett af menniskohand slaget Hintspån — ett 
reciskap, som påtagligt utgjort de äldsta ur-invå- 
uarnes knifvar, och blef upptaget samma dag 
som jag var på stället. Detta bevisar, att men- 
juskor bott här redan långt före katastrofen och 
Ja det ställe, der åsen och dess torfbädd nu 
ligger, ännu var ett öppet och fritt vatten med 
botten af blålera. En afbruten jagtians af flinta 
fanns i sjelfva torfven. — Af allt detta är det 
klart att öfversvämningen, som upp vållat åsen, in- 
träffat sedan landet länge haft inbyggare. 
Ryggen af åsen är der och livar hojiförd 
till kullar, och i clessa har man funnit urnor 
ined brända ben, som påtagligt äro reliker från 
Odi ask a läran i landet. Således hade floden in- 
träffat åtminstone innan Odinismen upphörde d. 
'• s - före Christna lärans införande hos oss. Här 
ka vi således redan 2. - ne tidsperioder, emellan 
jvilka öfversvämningen timat, nemligen efter att. 
aiidet fått inbyggare och före hedendomens slut. 
et ar möjligt, att ännu närmare bestämma epo- 
r en ior ifrågavarande naturhändelse. 
P ct lil kokant, att de Cimbrer, som slut 1 i- 
S torenade si g med Teutonerna och kastade 
