8(5 
- ■ i nnssi ill på Ho in erska väldet, härstam,,,^ 
IHn norden J utland, Danska öarna och sydö st ^ 
Skåne riga ännu spir efter d*»- ^mbr ,s C 
7.7 k /iii m nid re kciiiclt s iciiit , '-'(//Z-Op,, 
hrisunnn och elt muiuit, w e 
Zte» (Cin.bnmu 8Ut) .«■■■» / *S 
stor ödslig- hed, o mg if ven al bjdii C*isl 0 f 
ihv Isie, Torp och ha f vet; nu el ter enskifi. 
Ängen (son/ genom nyväckt veriajmhet 
ökad drift så att säga erWrat « 
provinsen Skåne) ett odladt och botd, gt lalt, ] 
strödt med nya gårdar och vackra plantering;,,. 
— alla dessa namn erinra patagHgt om Ci m . 
brernas vistande i denna trakt. 
I detta hänseende är märkvärdigt hvad en 
o-a mm al Romersk författare Ammianus Marcelu Ms 
förtäljer om en tradition hos de Cimbriska Crf 
ternas Druider*), att deras förfäder fordom blif 
vit fördrifna från sina bem på de, längst bort 
belägna öarna, genom täta krig och , en öfver- 
svämmng al det brusande hafvet Memovant 
(Druidtej — — alios quoque ab insulis extimis 
•ess 
och 
åt 
be- 
rnn (I nxiQ.QP 
KollCW 
vione fervidi maris sedibus suis expulsos. (Adi- 
mian. Marcell. Lib. XX. Cap. IX.) Det tåler 
knappast något tvifvel att ju ifrågavarande grusas 
tillkommit just genom denna alluvio fervidi nia- 
ris, som Margeujnus omtalar. Ty spår måste 
finnas efter en öf\ ersvämning så våldsam, att den 
fövdref ett helt folk från sina hemvist, och något 
annat spår linnes icke än det nu nämda, men 
detta träffar man ej blott i Skåne, det skall äl- 
ven förekomma på Danska öarna och J utland. 
*} Ccl terna utgjorde 2:ne hufvudgrenar : 
Gi mbrer. 
Ga i ler och 
