105 
hrsniii^ar straxt frän början pä södra hiin- 
och nä gon gång (se N:o 39) tycktes feno- 
rneL , ver kli^en uppträda der först; men i all- 
t ärrde^det anförda förhållandet rum. Van- 
IliaU ’ sä as först en båge tätt (10° å 15°) öfver 
pjiizonten, h vilkens båda ändar oftast nådde 
^'O) och (V), så att den tycktes bildad af de 
'm ilar, som derifrån utgingo och mötte hvaran- 
såsom det äfven ibland bestämdt inträffade), 
pjnna båge höjdes småningom alltmer på bim- 
e j n , alltid likväl under många afbrott och va- 
riationer, till dess den uppnådde zenilh , då den 
formerade ett lysande bälte ifrån östra Lill vestra 
horizonten, h varefter den öfvergick på södra he- 
niisferen; så att de nämde bågarne tycktes gå 
öfver norra eller södra himmelen eftersom (O) 
och (V) lågo mera åt norr eller söder. Den här 
nämde öfver gången ifrån norra till södra him- 
melen var en omisskännlig karakter hos norr- 
skenet, ehuru den nästan aldrig tillgick så en- 
kelt och reguliert, som nyss beskrifvits. Sedan 
fenomenet en stund varat, blef det alltid högst 
oregelbundet, så att lysningen spriddes på hela 
himmelen; i norr syntes ofta under hela tiden 
som norrskenet räckte lysningar (mest en båge 
lågt öfver horizonten); i söder syntes ej bågen 
forr än efter den nämde öfvergången af feno- 
menet från norra till södra hemisferen. 
mänga varierande 
förhållanden ~ 1 olikhet de 6 „ lcrilIJue 
sn t, h varpa norrskenet eljest visade sig och som ej 
dlata en generd besknfning — att man, efter att 
en enda gang hafva iakttagit dem, måste uti dem 
mna någonting lör fenomenet karakteristiskt. — Snrid- 
sl y . Sn |''l 8 a, l f [ irek0n,In0 rrir dfrigt utan ordning hvar 
a ninäi'kes ^ lirnme ^ cr h sas °m ofvanJöre längre fram 
