111 
b, ef lysande, h varefter, när norrskenet åter lör 
svann, den mörka llacken ej heller mera syntes 
Flere gånger sug jag, huruledes, sedan norrske* 
liet en stund fortfarit att, såsom det tycktes för 
ögat, emanera ifrån en sådan fläck, denna små- 
ningom förminskades och försvann samt lmra 
norrskenet i och med detsamma bleknade och 
slutligen upphörde. _ Att dessa fläckar ej åstad- 
lumimos derat, att himlen syntes mörk bredvid 
norrskensljuset, bevisades tydligen derigenom att 
de älven observerades innan ännu norrskenet 
var synligt samt om delta äfven var ganska blekt, 
då deremot till och med de starkaste norrskens- 
flammor annars ej förorsakade en sådan effekt. 
1 denna händelse borde också norrskenet pä alla 
sidor varit omgifvet af ett mörkare spatium, då 
lysningarna deremot vanligen blott syntes ut^å 
ifrån ett dylikt. Obestridligen utgjordes således 
dessa fläck a i af verkliga dunster i atmosferen, 
som likväl måste halva varit mycket tunna, men 
långt aflägsna och derföre sa mörka, emedan stun- 
dom stjernor syntes igenom dem (se N:o 27). 
Jag bdi i obser vations-registret, vid beskrifningen 
Öfver norrskenet, betecknat dem med ”moln” efler 
”töcken” med ett frågtecken. 
Detta allt sammanlagdt är livad jag funnit 
vara i synnerhet karakteriserande för norrskenet 
samt det enda konstanta uli detta fenomen. För 
öfrigt vore det ett fåfängt försök att på ett till- 
fredsställande sätt vilja beskrifva ett så variabelt 
enomen, som norrskenet, b vilket hvarje ögon- 
blick förändras. — Man måste sjelf hafva sett 
f et rätt utveckladt, lör att kunna göra sig ett 
lätt begrepp derom. 
Jag bar förut nämt, att jag ej kunnat finna 
nj 8°t besLämdt sammanhang emellan norrskenet 
