112 
och de meteorologiska fenomenen. % kan | ik 
väl ej underlåta att omnämna ett lorhällau^ 
som tycktes mig äga oftare rum dä norrsken Va ; 
förhanden, än annars; ehuru jag ej vagar sta|| a 
dessa båda omständigheter i något atgjordt sa Uu 
band sinsemellan. Jag menar den utomordentln 
oa föränderligheten uti himmelens utseende, son 
ofta förekom och stundom till den grad, alt hi Uls 
melen på en och samma natt var några och t jug u 
gånger klar och mulen eller h vartannat. Detta 
förhållande, tillika med tidt och ofta förekom, 
mande fällningar af utomordentligt fint fördelat 
remi eller snö, gaf himmelens beskaffenhet och 
väderleken en högst egen karakter. 
Jag öfvergår nu till norrskenets inflytande 
att förändra de trenne magnetiska elemenleina; 
intensitet, inklination och deklination. — Jag lår 
då först anmärka, att detta inflytande ej tyckte 
bero af sjelfva ljuset, som utvecklades vid norr- 
sken, utan af andra ej synliga orsaker. N:o 51 
gifver ett exempel härpå: det norrsken, som der 
beskrifves, var ett af de mest lysande och vackra, 
jag någonsin såg, men det oaktadt undergingo de 
magnetiska elementerna ganska sma foiändi ingai, 
i förhållande till de vanliga vid sådana tilltal len 
(se nedanför). Detsamma observerade jag älven 
tlere andra gånger, då norrsken visade sig på en 
fullkomligt klar himmel, i h vilken händelse de ock 
vanligen hade föga varaktighet. — Å andra sidan 
ser man uti N:o 49, huru de magnetiska vana- 
tionerna voro ganska betydliga, iastän nästan lä- 
tet norrsken syntes. 
I afseende på deklinationens ändringar t' 1 
följe af norrskenets inflytande gäller den '<y 
utan undantag, att deklinationen under börf 
